Справа №: 671/1153/25	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року       Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового 
засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 травня 2025 року за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11.03.2020 у справі № 945/2398/19, яка набрала законної сили 24.03.2020 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років.
Окрім цього, постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 29.08.2024 у справі № 671/1659/24, яка набрала законної сили 10.09.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Незважаючи на постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11.03.2020 у справі № 945/2398/19 та постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 29.08.2024 у справі № 671/1659/24, з якими ОСОБА_4 був належним чином ознайомлений, маючи реальну можливість їх виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ОСОБА_4 ухилився від виконання постанов суду, що набрали законної сили, та продовжував керувати транспортним засобом за таких обставин.
Так, не виконуючи рішення судів, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 05 травня 2025 року о 18 год. 56 хв., керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2109» із реєстраційним номером НОМЕР_1 на автодорозі М-30 сполученням «Стрий-Ізварине» 215 км поблизу АЗС «ОККО» в селищі Війтівці Хмельницького району Хмельницької області та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Дані фактичні обставини ніким не оспорюються та підтверджуються показаннями обвинуваченого в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно за описаних в обвинувальному акті обставин 05 травня 2025 року він керував транспортним засобом. Знав про постанови суду та про те, що позбавлений права керування. У вчиненому розкаюється, шкодує, що так вчинив.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом, за згодою усіх учасників процесу, визнано недоцільним дослідження доказів щодо вищезазначених обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його повне визнання вини та щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції за ч. 1 ст. 382 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 травня 2025 року за ч. 1 ст. 382 КК України до 3 років позбавлення волі (із застосуванням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку 2 роки); кримінальне правопорушення за даним вироком вчинене до постановлення попереднього вироку від 16 травня 2025 року, а тому ОСОБА_4 необхідно остаточно визначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, з урахуванням наявності декількох пом`якшуючих обставин та особи винного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому, у відповідності до ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням покарання за попереднім вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 травня 2025 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим – 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2109», 1992 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 , виданий ТСЦ 6144, 08.08.2017 року на ім`я ОСОБА_8 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , повернути власнику - ОСОБА_8 .
Арешт, накладений на вказані речові докази ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2025 року, скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Волочиський районний суд Хмельницької області. 
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1