ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 680/751/25
Провадження № 33/820/878/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. за участю секретаря судового засідання Романової А.В.
захисника Винту Є.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Винту Є.Ю. на постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та
ВСТАНОВИЛА:

 
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

 
Відповідно до постанови судді, 21 жовтня 2025 року о 03 годині 15 хвилин, в с-щі Нова Ушиця по вул. Подільська, 8, ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz E 250 з д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому спеціалізованому медичному закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно із ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Винту Є.Ю. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Зауважує, що на відеозаписі не зафіксовано факт руху автомобіля та факт зупинки автомобіля працівниками поліції. 
Посилається на те, що згідно відеозапису, о 03:12 год. працівники поліції підходять до припаркованого транспортного засобу біля магазину «ПЛЮС Маркет», звертаючись до особи на місці водія, але факту руху автомобіля у цей час відео не фіксує. 
Крім того, при визначені місця події, о 03:54:35 з відеозапису видно, що номер будинку фактично підбирається навмання, не маючи впевненості щодо відповідності реальній адресі. 
Зазначає, що на відеозаписі не зафіксовано повідомлення водієві працівником поліції про причину зупинки, що є прямим порушенням вимог ч.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».
Вказує, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, його огляд на стан сп`яніння проведено не уповноваженою особою та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП.
Посилається на те, що працівники поліції не забезпечили водію ОСОБА_1 проведення огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.
На думку захисника, працівники поліції провокували та спонукали ОСОБА_1 до дій, які можуть бути кваліфіковані, як правопорушення. 

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав, наголошуючи, що працівники поліції порушили передбачений законодавством порядок огляду водіїв на стан сп`яніння. Крім того, послався на відсутність повноважень у поліцейських на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за ст.266-1 КУпАП, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, поважних причин неприбуття не повідомив, за таких обставин його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП. 
Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі захисник Винту Є.Ю. оскаржує факт керуванняОСОБА_1  транспортним засобом 21 жовтня 2025 року, дотримання поліцейськими порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а також підстави для зупинки автомобіля під його керуванням. Зазначає, що наявний у справі відеозапис та інші докази не підтверджують факту керування транспортним засобом останнім. 
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1статті 130 КУпАП, вчиненеОСОБА_1  відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що 21 жовтня 2025 року о 03 годині 15 хвилин, в с-щі Нова Ушиця по вул. Подільська, 8, ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz E 250 з д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому спеціалізованому медичному закладі охорони здоров`я відмовився.
Суд першої інстанції дійшов висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
В апеляційній скарзі зазначено, що з долученого до матеріалів справи відеофайлу не вбачається факт керування ОСОБА_1  транспортним засобом, що не відповідає дійсності, оскільки факт керування транспортним засобомОСОБА_1 26 листопада 2025 року є зафіксованим належним чином на доданому до протоколу відеозаписі (диск 1 clip-0). Крім того, з аналізу наступних доводів апеляції вбачається, що ОСОБА_1  визнає цей факт, посилаючись на безпідставну зупинку транспортного засобу під його керуванням.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а сааме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №489391 від 21 жовтня 2025 року, в якому зафіксовані місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення (а/с 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого працівником поліції виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest він відмовився (а/с 8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зафіксовані виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів), а також, що водій відмовився від огляду (а/с 9); відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано як факт керування транспортним засобом, так і факт відмови водіяОСОБА_1  від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінняв установленому законом порядку (а/с 12). 
Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
З відеозапису, наданого правоохоронцями вбачається, що поліцейським за допомогою засобів відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes-Benz E 200 з д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, через порушення комендантської години та технічну несправність автомобіля. Під час розмови із ОСОБА_1 поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , будучи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В медичному закладі не відмовлявся проходити огляд, однак дій, які підтверджують бажання пройти огляд, не було. При цьому ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 
На переконання апеляційного суду, відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом з виявленими явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду в установленому законом порядку. 
Доводи захисника про неправомірну зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 та неповідомлення про причину зупинки, не заслуговують на увагу.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівником поліції було повідомлено водію ОСОБА_1 , що причиною зупинки транспортного засобу є порушення комендантської години та технічна несправність автомобіля. Крім того, сам ОСОБА_1 зазначає, що він «їхав на службу», при цьому запитував причини зупинки.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що причиною зупинки ОСОБА_1 був рух транспортного засобу в комендантську годину, водій перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, в решті пояснення поліцейського відповідають змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2025 року.
Крім того, з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.
Так, положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлений виключний перелік підстав для зупинки працівниками поліції транспортного засобу, який не може бути розширений.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.
Водночас, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, неправомірні дії працівників поліції, які полягали у відсутності причин зупинки транспортного засобу, відповідно до вимог статті 267 КУпАП та п.2.14 «д» ПДР України, могли бути оскаржені до суду у порядку, передбаченому КАС України, або у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, чого на момент розгляду цієї апеляційної скарги зроблено не було.
Крім того, у зв`язку з вторгненням Російської Федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.
Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020 року, з наступними змінами, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Контроль за дотриманням особами комендантської години здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту. Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.
Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, а також уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи у випадку порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану. У разі виявлення під час перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян ознак складу кримінального та/або адміністративного правопорушення затримання таких осіб та вилучення відповідних речей здійснюється відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено останнього, що причиною зупинки транспортного засобу є порушення комендантської години, а також технічна несправність – не горів задній габарит та підсвітка номера.
Таким чином, працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства щодо зупинки транспортного засобу не встановлено, тому доводи апелянта, про те, що у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1  під час дії комендантської години, є неспроможними.
Слід визнати також неспроможними доводи, що працівники поліції не забезпечили водію ОСОБА_1 проведення огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, оскільки з доданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписів чітко вбачається, що водію ОСОБА_1 поліцейський неодноразово пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», а також в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відповідав, що погоджується пройти огляд в медичному закладі, однак на пропозицію поліцейських проїхати з ними до медичного закладу, не вчиняв жодних дій для того, щоб проїхати в медичний заклад та всіляко затягував час, а саме вимагав надати докази його керування автомобілем, зазначав, що він військовий, тому вони (поліцейські) для нього ніхто, що він не має ознак сп`яніння. 
Апеляційний суд вважає, що у даному випадку дії водія ОСОБА_1 , які виразились в ігноруванні протягом тривалого часу пропозиції поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, фактично свідчили про відмову водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та були правильно оцінені поліцейським, як порушення п.2.5 ПДР.
Що стосується доводів захисника, що працівники поліції провокували та спонукали ОСОБА_1 до дій, які можуть бути кваліфіковані, як правопорушення, не заслуговують на увагу та спростовуються долученими відеозаписами та розцінюються апеляційним судом як спосіб захисту, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у встановленому законом порядку на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому спеціалізованому медичному закладі охорони здоров`я. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, матеріали справи не містять.
Доводи захисника щодо неправомірності проведеного працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння вважаю необґрунтованими та такими, що є швидше обраною тактикою захисту. 
Перевіряючи доводи апелянта про те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має особливий правовий статус, про що працівникам поліції було відомо на момент пропозиції проведення огляду на визначення стану сп`яніння, тому останні мали керуватися положеннями статті 266-1 КУпАП, тому огляд на стан сп`яніння військовослужбовця проведено не уповноваженою особою, за результатами якого складено протокол від 21 жовтня 2025 року з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.
Кодекс України про адміністративні правопорушення на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 (набрав чинності 27.01.2023) був доповнений статтею 266-1 КУпАП, яка встановлює порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Тобто, зазначений порядок поширюється на осіб, які безпосередньо виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях. 
Вказана норма застосовується в разі скоєння військовослужбовцем військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП, та не стосується спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу. 
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що водій  ОСОБА_1  був зупинений працівниками поліції в селищі Нова Ушиця, поза межами території будь-якої військової частини. Крім того, ОСОБА_1  не надав суду жодних документів, які б підтверджували, що він під час його зупинки виконував обов`язки військової служби, матеріали справи не містять відомостей про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував при виконанні обов`язків військовослужбовця.
Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. 
Тож, за таких обставин, ОСОБА_1 відноситься до осіб, які несуть адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху на загальних підставах, тому порядок огляду водія, який не перебував під час виконання обов`язків військової служби та який керував власним транспортним засобом, враховуючи положення статті 15 КУпАП, здійснювався в загальному порядку, який передбачений статтею 266 КУпАП. 
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на наведене, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП та у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Винту Є.Ю. на постанову суддіНовоушицького районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Винту Є.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя