Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/717/25 
Провадження № 2-а/499/1/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

15 січня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, позивача ОСОБА_1 (далі також – позивач) в судовому засіданні, в порядку особливого провадження розгляду окремих категорій термінових справ, у залі суду, в режимі відеоконференції, розглянув адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий
1.1. 07 липня 2025 року через систему «Електронний суд» позивач подала позовну заяву до відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, як таку, що прийнята з порушенням її процесуальних прав, без належного розгляду справи, та роз`яснення прав на захист, що є порушенням статті 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, й визнати дії працівника компанії відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кухарчика С.В. таким, що є неупередженими, репресивними та спрямованими не на захист прав людини, а на тиск і переслідування (далі також – позовна заява).
Позивач у позовній заяві, додаткових поясненнях від 09 січня 2026 року зазначає таке: 21 травня 2025 року поліцейський відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі також – відділення) Кухарчик Станіслав Валентинович (далі також – поліцейський) прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія серії ЕНА №4781767, за якою застосував до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП; правила дорожнього руху не порушувала; поліцейський повідомив, що причиною зупинки стала відсутність номерного знаку на мопеді; керувала мопедом з об`ємом двигуна до 50 куб. см., а тому він не підлягає державній реєстрації.
1.2. Відповідач не подав відзив на позовну заяву.
2. Учасники судового провадження у судовому засіданні висловили таке
2.1. Позивач пояснила, що: просить врахувати обставини викладені в позовній заяві, додаткових поясненнях від 09 січня 2026 року; користується мопедом на протязі останніх 10 років, приблизно з 2015 року; відповідно до статті 22 Конституції України її права не можуть бути порушені та звужені, оскільки користується мопедом тривалий час, коли реєстрація такого транспортного засобу не вимагалася; натепер не здійснює дії щодо реєстрації мопеда, бо не довіряє поліцейським відділу; просила задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
2.2. Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлений належно про дату, час та місце розгляду справи.
3. Процесуальні рішення та дії у справі такі
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 23 липня 2025 року позовну заяву повернув позивачу (далі також – ухвала від 23 липня 2025 року).
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 23 вересня 2025 року скасував ухвалу від 23 липня 2025 року та направив справу для продовження розгляду. 
Суддя Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 10 жовтня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву в порядку особливого провадження розгляду окремих категорій термінових справ, та роз`яснив учасникам справи право подати до суду відзив на позовну заяву та обов`язок подати докази.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 22 жовтня 2025 року відклав розгляд справи, через неприбуття позивача.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 10 листопада 2025 року відклав розгляд справи, через неприбуття позивача.
Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 22 грудня 2025 року відклав розгляд справи, через необхідність подання позивачем додаткових доказів.
4. Фактичні обставини та зміст спірних правовідносин такі
Постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4781767 від 21 травня 2025 року позивач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП та на неї накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень (далі –постанова від 21 травня 2025 року).
За постановою від 21 травня 2025 року о 11 годині 14 хвилин на вулиці Центральна, селища Іванівка, Березівського району Одеської області позивач керувала транспортним засобом, який не був зареєстрований протягом 10 діб з моменту придбання та не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії (а.с. 21).
Відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського свідчить таке: позивач 21 травня 2025 року о 11 годині 14 хвилин керувала мопедом та повідомила поліцейського про відсутність у неї обов`язку проводити реєстрацію транспортного засобу, бо мопед має об`єм двигуна до 50 см.куб. (далі – Відеозапис).
Матеріали справи не містять відомостей щодо власника мопеду та його технічних характеристик.
5. Норми права, які застосував суд такі
5.1. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22 Конституції України).
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України).
5.2. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, далі – КАС).
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина 1 статті 9 КАС).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина 2 статті 77 КАС).
Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частини 4, 5 статті 77 КАС).
За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини 3 статті 286 КАС).
5.3. Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 2 статті 126 КУпАП).
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (частина 1 статті 245 КУпАП).
Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (частина 1 статті 278 КУпАП).
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 280 КУпАП).
5.4. Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) (частина 1 статті 1 Закону України «Про дорожній рух»).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (пункт 1 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух»).
Водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством (пункт 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух»).
5.5. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3 ПДР).
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).
Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:
- автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій);
- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;
- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;
- мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;
транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів (пункт 1.10 ПДР).
Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (підпункту «а» пункту 2.1 ПДР).
Водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий (підпункт «в» пункту 2.9 ПДР).
5.6. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) (крім суб`єктів господарювання, що придбали транспортний засіб, який перебував на державній реєстрації, для його подальшого продажу) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в сервісних центрах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється (абзац 1, 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, далі також – Порядок 1388).
5.7. Особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (абзац 1 пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 511 від 20 травня 2009 року, далі також – Положення № 511).
Транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт (абзац 1 пункту 3 Положення № 511).
6. Мотиви застосування норм права такі
6.1. Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення, це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони; суб`єкту, суб`єктивної сторони.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї з ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу.
Об`єктом правопорушення передбаченого частиною 2 статті 126 КупАП є встановлений порядок отримання права на керування та реєстрації транспортного засобу, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у: - керуванні транспортним засобом особою, яка не мас при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"); - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КупАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на керування транспортним засобом.
Керування особою транспортним засобом, що не має такого права, як й інші правопорушення, характеризується певним ступенем суспільної небезпеки, яка є категорією об`єктивною й існує незалежно від її оцінки кимось. Саме рівень суспільної небезпеки є тією головною ознакою, за якою класифікуються певні протиправні діяння та визначається їх належність до кримінальних, адміністративних, дисциплінарних чи інших правопорушень, а також встановлюється міра відповідальності за їх вчинення.
6.2. Системний аналіз положень статей 22, 68 Конституції України свідчить, що закріплена гарантія не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав, свобод людини і громадянина, кореспондується з обов`язком кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
6.3. Суд зазначає, що особа відмовилася від підпису в протоколі та клопотань, під час складення протоколу не заявляла.
До того ж поведінка особи на Відеозаписі підтверджує, що вона не вимагала роз`яснення їй певних прав або особливостей процедури, повністю усвідомлювала вимогу поліцейського надати документи на мопед та право керування, здійснювала активні, свідомі та вольові дії, розуміла ситуацію, в якій опинилася.
 
6.4. Суд наголошує, що Відеозапис підтверджує, що поліцейський повідомив позивачу про причину зупинки мопеду, якою стали обставини порушення нею ПДР, оскільки вона керувала мопедом без реєстраційного номеру.
 
6.5. Приписи підпунктів 5.2.-5.6. пункту 5 мотивувальної частини цього рішення свідчать, що:
– позивач, як водій мопеда повинна була мати при собі посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом відповідної категорії, бо особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії;
– позивач, як власник мопеда чи особа, що експлуатує такий засіб на законних підставах, зобов`язана була зареєструвати мопед протягом 10 діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, забороняється оскільки експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані в сервісних центрах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС;
– транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема категорія А1 надає право керування мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт. З 01 січня 2010 року в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.
6.6. Тож, поліцейський мав підстави для прийняття постанови.
6.7. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2019 року в справі №310/4817/17.
7. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини
Європейський суд з прав людини, у справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», зазначив, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати транспортним засобом, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування транспортним засобом може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати транспортними засобами, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
8. Висновок суду такий
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що в задоволенні позовної заяви необхідно відмовити.
Керуючись статтями 9, 73-77, 242-246, 250, 286 КАС,

 
У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.
Повний текст рішення складений 15 січня 2026 року.

Суддя	Олександр КРАВЧУК