Справа № 128/2295/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

16 січня 2026 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді – Бондаренко О.І. 
за участю секретаря судових засідань – Нагірняк Т.А. 
без участі сторін, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про сплату аліментів на дітей, внаслідок істотного порушення умов договору,- 

ВСТАНОВИВ: 

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Гуменюк Н.В. звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання договору про сплату аліментів на дітей, внаслідок істотного порушення умов договору, згідно якого просять: розірвати  Договір про сплату аліментів на дитину, від 27 листопада 2023 року, що укладений між матір`ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений Плахотнюк О.В., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №4686.
Позовні вимоги мотивують тим, що вона з відповідачем перебували в шлюбі з 19.06.2017, який розірваний рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.09.2020. Після розірвання шлюбу позивачці залишене прізвище « ОСОБА_5 ». Позивачка зазначає, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .. В подальшому 06.04.2023 позивачка змінила прізвище « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_6 ». 
Сторона позивача зазначає, що 27.11.2023 між нею, як матір`ю, та відповідачем, як батьком, було укладено Договір про сплату аліментів на неповнолітніх синів: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно Договору відповідач ОСОБА_2 іменується _ «Батько»; позивачка ОСОБА_1 іменується «Мати», разом за текстом «Батьки» або «Сторони». 
Пунктом 2. Договору встановлено обов`язок Батька сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, починаючи з 27 листопада 2023 року до повноліття дітей.
Пунктом 3. Договору аліменти повинні сплачуватись Батьком за кожен поточний місяць, не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа цього ж місяця, шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я Матері картковий рахунок або, за домовленістю, на будь-який інших рахунок, відкрити в будь-якій банківській установі.
При укладенні Договору нотаріусом роз`яснено Сторонам положення чинного законодавства щодо порядку укладання договорів про сплату аліментів на дитину, підстав та наслідків визнання їх недійсними, зміст ст. 203 Цивільного кодексу України, статтей 157, 160, 180 -199 Сімейного Кодексу України, що значиться в п.18 Договору.
Відповідач ОСОБА_2 - Сторона за Договором «Батько» - не виконує умов Договору та не сплачує аліментів на утримання дітей, мирні перемовини про добровільне виконання ним Договору не досягли цілі про виплату ним аліментів, відповідач свідомо, за своїм переконанням не бажає виплачувати аліменти.   Позивачка стверджує, що відповідач ОСОБА_2 з дати підписання Договору не виконував взяті на себе зобов`язання по сплаті аліментів в розмірі 10 000 (десяти тисяч) грн на утримання двох дітей. Стороні Договору – позивачці ОСОБА_1 з грудня 2023 другою стороною Договору ОСОБА_2 не виплачуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, сума боргу складає 180 000 грн, виходячи з розрахунку 18-ть місяців (грудень 2023– травень 2025) по 10 000 (десять тисяч)грн щомісячно. Позивачка ОСОБА_1 повністю позбавлена матеріальної допомоги – аліментів на утримання двох дітей.  Позивачка зазначає, що не бажає звертатись до нотаріуса з заявою про виготовлення виконавчого напису про стягнення аліментів на дітей, оскільки це пов`язано з великою витратою часу та грошей. 
Позивачка бажає стягувати аліменти на свою користь на утримання двох неповнолітніх дітей в судовому порядку та на підставі виконавчого листа.
Вказані вище обставини, стали підставою для звернення до суду із даним позовом задля відновлення порушеного права та ефективного його захисту. 
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Гуменюк Н.В. надаласуду заяву про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує, змін та доповнень немає. В разі неявки відповідача не заперечує проти проведення слухання справи у відсутність відповідача, з постановленням заочного рішення. Судові витрати просить покласти на відповідачку. 
Відповідач ОСОБА_2 є належним чином повідомленим судом про дату, час і місце судового засідання, однак у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав. Також відповідач повідомлявся через оголошення на веб-порталі судової влади України,  Єдиний державний реєстр судових рішень: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.  
Крім того, інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua 
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За письмовою згодою позивача суд постановив 16.01.2026 року ухвалу про заочний розгляд справи у відповідності до ст. 223 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 19.06.2017, який в подальшому був розірваний рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.09.2020 справа № 128/1317/20 (а.с.3-4). 
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5-6). 
06.04.2023 позивачка змінила прізвище « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені, видане Вінницьким відділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), а/з № 8 (а.с.7). 
27.11.2023р. між ОСОБА_1 , як матір`ю, та відповідачем ОСОБА_2 , як батьком, було укладено Договір про сплату аліментів на неповнолітніх синів: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). 
За текстом Договору відповідач ОСОБА_2 іменується _ «Батько»; позивачка ОСОБА_1 іменується «Мати», разом за текстом «Батьки» або «Сторони».
Пунктом 2. Договору встановлено обов`язок Батька сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, починаючи з 27 листопада 2023 року до повноліття дітей.
Пунктом 3. Договору аліменти повинні сплачуватись Батьком за кожен поточний місяць, не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа цього ж місяця, шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я Матері картковий рахунок або, за домовленістю, на будь-який інших рахунок, відкрити в будь-якій банківській установі.
При укладенні Договору нотаріусом роз`яснено Сторонам положення чинного законодавства щодо порядку укладання договорів про сплату аліментів на дитину, підстав та наслідків визнання їх недійсними, зміст ст. 203 Цивільного кодексу України, статтей 157, 160, 180 -199 Сімейного Кодексу України, що значиться в п.18 Договору.
Стороні Договору – ОСОБА_1 з грудня 2023, другою стороною Договору - ОСОБА_2 не виплачуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, сума боргу складає 180 000 грн, виходячи з розрахунку 18-ть місяців (грудень 2023 – травень 2025) по 10 000 (десять тисяч)грн щомісячно. Даний розмір заборгованості стороною відповідача оспорений не був, доказів протилежного не надано, а також не надано доказів будь-якої сплати аліментів. 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).   Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.  Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.    
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). 
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства").       Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.           Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.        Відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.        Судом встановлено, що договір про сплату аліментів на дитину від 27.11.2023 містить усі істотні умови, які необхідні для укладення такого виду договору, умови надання коштів на утримання дітей, їх розмір, що відповідає інтересам дітей та є обов`язковими для сторін договору. Цей договір укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений.  Відповідно до положень статей 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.  
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.        
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦПК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Стороні, що вимагає зміни або припинення спірного договору про сплату аліментів, при неотриманні згоди іншої сторони надано право звернутися до суду з позовом про зміну або розірвання договору.
Суд вважає, що систематичне не виконання відповідачем ОСОБА_2 умов договору, незалежно від підстав такого невиконання, є порушенням.      Істотними умовами договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини є умови про участь у забезпеченні умов життя дитини тим з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним прав і обов`язків по вихованню дітей. До цього договору можуть бути застосовані загальні положення зобов`язального та договірного права, які містяться у ЦК України і не суперечать загальним засадам регулювання та суті сімейних відносин. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 361/8526/21.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його змін. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. 
Враховуючи вищевказане, з метою врахування найкращих інтересів дітей, у зв`язку з невиконанням умов договору, враховуючи фактично встановлені обставини справи, дослідивши наявні докази, суд, приходить до переконання про повне задоволення позовних вимог.  
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, позивачка не вимагає стягнення судових витрат та бажає їх залишити за собою.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги – задоволити.  
Розірвати  Договір про сплату аліментів на дитину, від 27 листопада 2023 року, що укладений між матір`ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 4686.
Судові витрати залишити за позивачем. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; 
Відповідач – ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; 

Повний текст судового рішення виготовлено 19.01.2026. 

Суддя    Оксана БОНДАРЕНКО