КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 171/16/26
Провадження № 1-кп/177/149/26 
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді         ОСОБА_1  
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025046410000052 від 11.11.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України, із доданими до нього матеріалами, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоочаків Березніговатського району Миколаївської області, громадянки України, з професійною (професійно-технічною) освітою, незаміжньої, працюючої прибиральницею в Нивотрудівській школі мистецтв Нивотрудівської ради Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за участі:
секретаря судового засідання    ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з розпорядженням Голови Криворізької районної державної адміністрації від 11.03.2022 № P-56/0/56-22 та договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім?ї від 16.03.2022 № 1, із 16.03.2022 створено прийомну сім?ю на базі сім?ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та влаштовано для спільного проживання та виховання дітей, позбавлених батьківського піклування, зокрема, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з рішенням виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради від 11.07.2025 № 62 та договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім?ї від 11.07.2025 № 1, продовжено функціонування прийомної сім?ї на базі родини ОСОБА_2 та забезпечено функціонування прийомної сім?ї на території Нивотрудівської сільської ради.
Прийомна матір ОСОБА_2 , 09.10.2025 приблизно о 10 год. 00хв., перебуваючи за місцем проживання, у будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, щодо поведінки її прийомної малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішила умисно заподіяти останній тілесні ушкодження.
Так, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, підійшла до прийомної малолітньої доньки ОСОБА_4 та стоячи перед нею, взявши в руку ремінь, завдала їй приблизно 5-6 ударів по спині та один удар по правому стегну. У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_2 спричинила малолітній потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден та синців на задній поверхні тулуба, садна на передній поверхні правого стегна, у верхній його третині, які виникли від неодноразових дій тупого предмета, що за своїм характером, як у сукупності, так і кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів, відповідно до висновку експерта від 24.12.2025 №? 119/144-Е22 року, тим самим вчинила кримінальне правопорушення щодо малолітньої дитини, з якою винна особа перебуває у сімейних правовідносинах.
Окрім того, прийомна матір ОСОБА_2 , 09.10.2025 приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, щодо поведінки малолітнього прийомного сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішила умисно заподіяти останньому тілесні ушкодження.
Так, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій особі, підійшла до прийомного малолітнього сина ОСОБА_5 та стоячи перед ним, завдала йому один удар правою рукою по голові, у результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_2 спричинила малолітньому потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гематоми та забою м`яких тканин у тім?яно-потиличній області волосистої частини голови праворуч, що виникли від дії тупого предмета, за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів, відповідно до висновку експерта від 24.12.2025 № 120/145-E23, тим самим вчинила кримінальне правопорушення щодо малолітньої дитини, із якою винна особа перебуває у сімейних правовідносинах.
Умисні дії ОСОБА_2 за вищевказаними епізодами кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження. 
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого нею кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 , подала письмову заяву про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності.
Законний представник потерпілих дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,начальник служби у справах дітей Солонянської селищної ради ОСОБА_7 , зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку погодилася, будучи обізнаною про обмеження права апеляційного оскарження, надала письмову згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, цивільного позову не заявлено.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченої ОСОБА_2 , що складена в присутності захисника, а також заява законного представника потерпілих ОСОБА_7 . 
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останньої.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, офіційно працевлаштована, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувала та не перебуває, раніше не судима
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та щодо іншої особи, із якою винний перебував у сімейних відносина.
Із огляду на викладене, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка є фізично здоровою, інвалідності не має, працює, просила суд призначити їй покарання у виді штрафу, а тому беручи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій у межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу. Обвинувачена в письмовій заяві зазначила про наявність можливості сплати штрафу.
Суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України, саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.
Речові докази та процесуальні витрати на проведення експертизи в справі відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у рамках цього кримінального провадження не обирався.
Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та піддати покаранню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: