Справа № 748/3529/25 	Головуючий у 1 інстанції Кухта В. О. 	
Провадження № 33/4823/79/26 	  	
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді Салая Г.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2025 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнуто з нього на користь держави 605,60 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 17.10.2025 року, близько 12:20 год. в с. Новоселівка, Чернігівського району та області по вул. Шевченка, 57, керував транспортним засобом «BMW 530і», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування даним типом транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП повторно, оскільки 12.03.2025 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою накласти на нього стягнення у вигляді штрафу із розстроченням його сплати на 4 частини, по 10200 грн щомісяця без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу. 

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про порушення, допущені як поліцейськими, так і судом. Вказує, що судом не було оголошено повного тексту постанови, а лише після суду йому було вручено копію постанови. При винесенні рішення судом не було дотримано положення ст. 33-34 КУпАП та накладено надмірне стягнення, не співмірне вчиненому та даним, які характеризують його особу, без урахування щирого каяття, усвідомлення ним вчиненого, а також вважає, що стягнення у виді позбавлення права керування, коли особа не має такого права не відповідає вимогам чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини. Також судом було проігноровано порушення поліцейськими правил Інструкції, оскільки йому не повідомлено причину зупинки, не відомо яким чином поліцейські установили його особу, при цьому його зупинив один поліцейський, а протокол склала інша поліцейська. Номер авто, яким він керував, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає номеру авто, зафіксованому на відео. Тому вважає, що достатніх та допустимих доказів його вини немає. 

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення не звертався, тому його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду. 

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 35 КУпАП, повторним визнається вчинення особою протягом року однорідного правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 485820 встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом, що є порушенням вимог п. 2.1 «а» ПДР та факт вчинення правопорушення повторно протягом року. 

Обставини, зазначені у протоколі також узгоджуються із дослідженим судом відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, на якому відображені події, які відбувалися 17.10.2025 року за участю водія ОСОБА_1 . 

Із переглянутого відеозапису встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівників поліції із водієм вбачається обізнаність останнього щодо неможливості керування транспортним засобом не маючи права на те, та щодо того, що таке правопорушення вчинено ним вдруге протягом року, чого останній не заперечував, а лише просив поліцейських не складати протокол, розуміючи відповідальність на це та будучи навіть обізнаним щодо санкції за таке правопорушення. 

Суть розмови з поліцейськими вказує, що особу ОСОБА_1 було вірно встановлено та зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, проти чого ОСОБА_1 не мав жодних заперечень, тому не зазначення документу, на підставі якого було встановлено особу, у відповідній графі протоколу не впливає на правильність висновків суду щодо вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

Так само неповідомлення працівниками поліції причини зупинки транспортного засобу не може вплинути на прийняте судом рішення. Стосовно неправильного державного номерного знаку авто, яким керував ОСОБА_1 , зазначеного у протоколі, то така помилка пояснюється відомостями Департаменту патрульної поліції, викладеними у листі від 03.12.2025, з урахуванням чого, суд при викладі обставин правопорушення вірно встановив такі, що у повній мірі узгоджується із даними, зафіксованими на відео із нагрудних камер поліцейських та не викликає жодних сумнівів у суду апеляційної інстанції. 

Факт скоєння вказаного адміністративного правопорушення підтверджується також довідкою ст.інспетора ВАП УПП в Чернігівській області Д.Літоша, відповідно до даних якої, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а повторність протягом року вчинення правопорушення підтверджується копією постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення. 

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд приходить переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні кваліфікуючі ознаки: як керування транспортним засобом, не маючи такого права, так і повторності, а відтак і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 

Відтак, апеляційний суд приходить висновку, що суд І інстанції, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, наклав адміністративне стягнення у межах санкції частини цієї статті, врахувавши, що таке додаткове стягнення як позбавлення права керування є безальтернативним. При цьому, врахувавши матеріальний стан ОСОБА_1 та його прохання, суд прийняв рішення про розстрочення виконання постанови у частині стягнення штрафу.

Посилання апелянта на те, що йому не було оголошено повний текст постанови суду нівелюються зазначенням ним же, що йому було вручено копію постанови, з якою він мав змогу ознайомитися та, у разі потреби, звернутися за роз`ясненням.

Апеляційним переглядом не встановлено порушень судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. 

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	Г. А. Салай