ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2026 року	Львів	Справа № 570/3382/25 пров. № А/857/38193/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Обрізка І. М., Пліша М.А., 
за участі секретаря судового засідання – Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2025 року (головуючий суддя Коробов С.О., м. Рівне) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5144265 від 05 липня 2025 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на який покликається суд першої інстанції, втратив чинність ще до моменту вчинення позивачем правопорушення. Зазначає, що при відсутності інформації на офіційному сайті МТСБУ про чинність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліцейський має право на підставі ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» зупинити транспортний засіб. Вказує, що з матеріалів відеофіксації адміністративного правопорушення видно, що позивачем на вимогу інспектора поліції не пред`явлено страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що свідчить про порушення п.2.1. ПДР. Звертає увагу, що представник позивача, надаючи суду страховий поліс, чинність якого настала постфактум, недобросовісно використовує надані законодавством процесуальні права.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що поліцейські при зупинці транспортного засобу не навели конкретних підстав для зупинки, причина зупинки озвучена не була. Вважає, що порушення процедури зупинки транспортного засобу є достатньою підставою для скасування спірної постанови.
Просить рішення суду залишити без змін.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про його дату, час та місце. 
Позивач подала клопотання про відкладення розгляду справи, у якому суд з врахуванням строку розгляду термінових справ відповідно до статті 286, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив відмовити та провести апеляційний розгляд у відсутності осіб, які не з`явились, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами, 05 липня 2025 року інспектором 2 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в м. Рівне Гринь Сергієм Валерійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5144265 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 05.07.2025 о 08:47 год. на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 155 кілометр, керувала автомобілем FORD GALAXY, д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушила п.п."г" п.2.1 ПДР України.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху України, яке могло бути підставою для здійснення контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками і вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п.п."г" п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Відповідно до п.п «а» п.2.4. ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством поліс обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, закон пов`язує відповідальність, яка передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, з непред`явленням водієм для перевірки, зокрема, полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката “Зелена картка”).
Позивач не заперечує факту ненадання поліцейським страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак зазначає, що її страховий поліс був у батьків, які в подальшому передали його їй в електронному вигляді на телефон.
Копія даного страхового полісу №ЕР-230623746 міститься на арк. справи 11, дослідивши яку колегія суддів зауважує, що такий укладений і почав свою дію вже після винесення оскаржуваної постанови.
Вчинення адміністративного правопорушення мало місце 05.07.2025 о 08:47, а поліс №ЕР-230623746 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений 05.07.2025 о 14:44 год. та починає свій строк дії 06.07.2025.
Наведене свідчить про відсутність у позивача на момент винесення оскаржуваної постанови чинного страхового полісу, а сам факт ненадання страхового полісу є належним і достатнім доказом порушення водієм підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена частиною 1 статті 126 КУпАП.
Щодо доводів позивача на відсутність підстав для зупинки її транспортного засобу, які суд першої інстанції вважав підставою для висновків про протиправність оскаржуваної постанови, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 32 Закону України “Про Національну поліцію” встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках, зокрема:
2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;
6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Отже, працівники поліції при відсутності інформації на офіційному сайті МТСБУ про чинність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів мали право на підставі ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» зупинити транспортний засіб.
Як вбачається з матеріалів відеофіксації адміністративного правопорушення та не заперечується позивачем, на вимогу інспектора поліції позивач ОСОБА_1 не пред`явила страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що свідчить про порушення п.п. «г» п.2.1. ПДР України.
Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови серії ЕНА №5144265 від 05 липня 2025 року немає.
Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2025 року у справі №570/3382/25 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року