КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2026 року м. Київ справа №320/17102/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянки російської федерації ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява громадянки російської федерації ОСОБА_1 (далі – позивач) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі – відповідач, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області), в якій позивач просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 17.01.2023 № НОМЕР_1 Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області; 
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області прийняти нове рішення на підставі раніше поданих документів та здійснити обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні ОСОБА_1 в зв`язку із закінчення строку її дії.
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 , є дружиною громадянина України ОСОБА_2 , та відразу після одруження я разом із чоловіком переїхала на постійне проживання до України в м.Київ.
28.12.2022 позивач звернувся до відповідача для обміну моєї посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 від 02.02.2022 р. в зв`язку із закінчення строку її дії.
Проте не зважаючи на наявність всіх документів позивач 07.02.2023 отримав від відповідача рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 17.01.2023р. № НОМЕР_1 про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання на підставі пп. 6 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 (далі – Порядок № 322).
Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача від 17.01.2023р. №80111300017843. Стверджує, що ним подано всі необхідні документи для отримання нової посвідки на тимчасове проживання в Україні замість старої.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Зазначає, що відповідно до статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання, крім інших документів, є дійсний поліс медичного страхування.
Також відповідно до п. 32 Порядку оформлення для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки.
Проте договір добровільного медичного страхування та страхування від нещасних випадків під час подорожі або перебування на території України, наданий до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області позивачем, не можна вважати таким, що відповідає вимогам законодавства, а саме: статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та пункту 32 Порядку.
Таким чином, на думку відповідача, ним було правомірно прийнято оскаржуване рішення від 17.01.2023р. №80111300017843 про відмову позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації, що підтверджується паспортом № НОМЕР_3 від 18.11.2021. 
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 16.10.2021 серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 є дружиною громадянина України ОСОБА_2 .
Згідно витягу з реєстру територіальних громад від 29.09.2022 позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 .
02.02.2022 позивачем було отримано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 з терміном дії до 01.02.2023.
28.12.2022 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг м.Києва для обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 від 02.02.2022 у зв`язку із закінчення строку її дії.
07.02.2023 позивачем у Центрі надання адміністративних послуг м. Києва отримано рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 17.01.2023 № 80111300017843 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.
Рішення прийнято на підставі пп. 6 п. 61 Порядку №322.
Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач і звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
У відповідності до частини першої статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі – Закон № 3773-VI)
У відповідності до пункту 18 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини (частина друга статті 2 Закону № 3773-VI).
Згідно із частиною четвертою статті 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та сімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання.
Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання (частина третя статті 5 Закону № 3773-VI).
За правилами частини четвертої статті 5 Закону № 3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною четвертою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (крім іноземців та осіб без громадянства, які згідно із законодавством України мають право на працевлаштування без отримання такого дозволу) та зобов`язання роботодавця повідомити центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, та центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці, зайнятості населення, трудової міграції, трудових відносин, соціального діалогу, про дострокове розірвання чи припинення трудового договору (контракту) з таким іноземцем або особою без громадянства.
Для іноземців та осіб без громадянства, працевлаштування яких відповідно до законодавства України здійснюється без дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, замість такого дозволу подається трудовий договір (контракт), а для осіб, які мають статус закордонного українця, - трудовий договір (контракт) та посвідчення закордонного українця.
Відповідно до частини вісімнадцятої статті 4 Закону № 3773-VI окрім документів для відповідної категорії осіб, визначених частинами першою - сімнадцятою цієї статті, іноземці та особи без громадянства подають для отримання посвідки на тимчасове проживання такі документи:
1) чотири кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
2) паспортний документ іноземця або особи без громадянства з відповідною довгостроковою візою та копією сторінки паспортного документа з такою візою, крім випадків, якщо особа не зобов`язана отримувати таку візу відповідно до цього Закону, інших законів України або міжнародних договорів України. Іноземці або особи без громадянства, зазначені у частині двадцятій статті 4 цього Закону, можуть подавати паспортний документ, термін дії якого закінчився або який підлягає обміну, у разі якщо за отриманням нового документа особа зобов`язана звернутися до органів державної влади країни громадянської належності або країни попереднього постійного проживання, якщо така країна вчинила акт агресії проти України або не визнає територіальну цілісність та суверенітет України, або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема, голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Про територіальну цілісність України" від 27 березня 2014 року №68/262;
3) копії сторінок паспортного документа іноземця або особи без громадянства з особистими даними з перекладом на українську мову, засвідченим в установленому порядку;
4) документ, що підтверджує сплату державного мита та адміністративного збору за видачу, оформлення або продовження строку дії посвідки.
У разі продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання іноземці та особи без громадянства додатково подають оригінал посвідки на тимчасове проживання.
Уповноважений орган повертає паспортний документ особі одразу після прийняття заяви про видачу або продовження строку дії посвідки".
Технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною, знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина двадцять перша статті 5 Закону № 3773-VI).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).
У відповідності до пункту 1 Порядку № 322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Згідно із пунктом 3 Порядку № 322 посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які:
1) досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто;
2) не досягли 16-річного віку або визнані обмежено дієздатними чи недієздатними, - на підставі заяв-анкет осіб, зазначених у частинах другій - тринадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", до яких вони прибули з метою возз`єднання сім`ї.
Оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр) (п. 9 Порядку № 322).
Згідно із пунктом 16 Порядку № 322 документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.
У відповідності до положень пункту 21 Порядку № 322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.
У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.
Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.
Згідно з пунктами 61, 62 Порядку № 322 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: 1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення 2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду; 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію; 4) встановлено належність особи до громадянства України; 5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання; 6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17 і 18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки; 7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився; 9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; 10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну; 11) в інших випадках, передбачених законом.
Копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.
У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства.
Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в оформленні чи видачі посвідки, за умови дотримання строків, визначених пунктом 17 цього Порядку.
Судом встановлено, що оскаржуване рішення від 17.01.2023 № 80111300017843 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання прийнято на підставі пп. 6 п. 61 Порядку №322.
Проте, рішення не містить чіткого та детального опису яких конкретно документів позивачем подано не в повному обсязі або з порушенням строків.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на те, що позивачем подано неналежний договір страхування.
З цього приводу суд зазначає, що підстави відмови у видачі посвідки на тимчасове проживання повинні бути чітко та зрозуміло викладені саме у рішенні суб`єкта владних повноважень, а не відзиві на позовну заяву.
В той же час оскаржуване рішення не містить чіткої та зрозумілої підстави відмови у видачі позивачу нової посвідки на тимчасове проживання замість попередньої термін дії якої закінчується.
Також відповідно до частини восьмої статті 5 Закону № 3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною восьмою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, подання відповідної філії або представництва юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.
А згідно підпункт 4 пункту 32 Порядку № 322 для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають, зокрема, дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки (крім іноземців або осіб без громадянства, зазначених у частині двадцять четвертій статті 4 Закону України “Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства”
Отже приписи частини восьмої статті 5 Закону № 3773-VI та положення підпункт 4 пункту 32 Порядку № 322 визначають однією з підстав для видачі посвідки на тимчасове проживання - дійсний поліс медичного страхування.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем були подані відповідачу наступні договори медичного страхування:
- договір добровільного комплексного особистого страхування подорожуючих Україною № 00-25.00.22.00008 від 20.01.2022;
- договір медичного страхування іноземців, які тимчасово перебувають на території України № 00-25.00.22.00114 від 26.12.2022;
- договір медичного страхування іноземців, які тимчасово перебувають на території України № 00-25.00.22.00115 від 26.12.2022.
Таким чином позивачем було дотримано вимог частини восьмої статті 5 Закону № 3773-VI та підпункту 4 пункту 32 Порядку № 322.
З огляду на зазначене, відповідач не довів існування передбачених чинним законодавством підстав для прийняття рішення про відмову ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання замість попередньої.
Також суд при вирішенні даної справи враховує, що при прийнятті рішення про видачу посвідки на тимчасове проживання суб`єкту владних повноважень слід враховувати усі обставини, що мають значення: проживання іноземця або особи без громадянства на території України разом із родиною, період проживання на території України, наявність подружжя із громадянством України тощо.
Суб`єкту владних повноважень слід дотримуватись принципу пропорційності, і недопущення настання несприятливих наслідків для іноземця або особи без громадянства, яких може бути протиправно зобов`язано покинути Україну та розлучитись зі своєю родиною.
Аналіз встановлених обставин справи та наведених вище норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що відповідачем не доведено наявність підстав передбачених пп. 6 п. 61 Порядку №322, а також частини восьмої статті 5 Закону № 3773-VI та підпункту 4 пункту 32 Порядку № 322, які могли б бути підставами для прийняття рішення від 17.01.2023 № 80111300017843 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.
Щодо інших доводів сторін, то вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.
Частина друга статті 3 Конституції України визначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 2147,20 грн. 
Зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 2147,20 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання від 17.01.2023 №80111300017843 Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.
3. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області прийняти нове рішення на підставі раніше поданих документів та здійснити обмін посвідки на тимчасове проживання в Україні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП відсутній) в зв`язку із закінчення строку її дії.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП відсутній) судовий збір у сумі 2147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 4-А; код ЄДРПОУ 42552598).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.