ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. справа № 300/6312/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Каховської районної військової адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, - 

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Малетин Андрій Ярославович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Каховської районної військової адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження № 29 від 13.06.2025 голови Каховської районної військової адміністрації Херсонської області «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та виведення з нього дітей, позбавлених батьківського піклування».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка вважає розпорядження голови Каховської районної військової адміністрації Херсонської області від 13.06.2025 № 29 «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та виведення з нього дітей, позбавлених батьківського піклування» протиправним та таким, що порушує її права та законні інтереси. На думку позивачки, відповідач без належних правових підстав припинив функціонування дитячого будинку сімейного типу та визнав такими, що втратили чинність, розпорядження про його створення, влаштування дітей, а також адміністративний договір від 08.12.2017 № 15 та доповнення до нього від 12.06.2020. Позивачка зазначає про те, що відповідач не наділений повноваженнями в односторонньому порядку фактично розривати адміністративний договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу шляхом прийняття розпорядження про визнання його таким, що втратив чинність. При цьому, на її переконання, припинення функціонування ДБСТ мало здійснюватися з дотриманням договірної процедури та вимог законодавства, а не на підставі листа правоохоронного органу чи матеріалів, які не набули статусу належних і достатніх доказів порушень з боку батьків-вихователів. Також позивачка наголошує, що розпорядження було прийнято виключно на підставі матеріалів кримінального провадження, яке на момент його видання перебувало на стадії досудового розслідування, без повідомлення будь-якій особі про підозру, що, на її думку, виключає можливість визнання встановленим факту невиконання батьками-вихователями своїх обов`язків. Крім того, позивачка зазначає, що виведення дітей з родини та їх подальше направлення до закладів охорони здоров`я та реабілітації відбулося без доведення реальної загрози їх життю чи здоров`ю та з порушенням принципу найкращих інтересів дитини. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.23).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 26.09.2025, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав на те, що припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснено з дотриманням вимог законодавства та виключно з метою забезпечення інтересів і безпеки дітей, позбавлених батьківського піклування. Підставою для прийняття відповідного розпорядження стали матеріали, отримані від служби у справах дітей Галицької міської ради, правоохоронних органів та спеціалізованих установ, які свідчили про наявність загрози фізичному та психологічному стану дітей. Як вказує відповідач, у травні 2025 року зафіксовано факт фізичного насильства щодо малолітньої вихованки ОСОБА_3 з боку батька-вихователя, що підтверджується актом оцінки рівня безпеки дитини, матеріалами кримінального провадження, поясненнями батька-вихователя, а також висновками психологічного обстеження дитини. У зв`язку з цим, частину дітей за заявою самих батьків-вихователів було тимчасово влаштовано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Відповідач зазначає, що з метою з`ясування всіх обставин та захисту прав дітей службою у справах дітей Каховської районної державної адміністрації проведено комплекс заходів, зокрема: направлено запити до правоохоронних органів, соціальних та медичних установ, а також ініційовано засідання комісії з питань захисту прав дитини. За результатами засідання комісії від 12.06.2025 прийнято рішення про виведення дітей з ДБСТ та припинення його функціонування. У зв`язку з цим, управління вважає, що в спірних правовідносинах діяло правомірно, внаслідок чого, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (а.с.34-38).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
Розпорядженням Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області від 07.12.2017 за № 325 створено дитячий будинок сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до якого влаштовано: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13-16).
Горностаївська райдержадміністрація реорганізувалася шляхом приєднання до новоутвореної Каховської райдержадміністрації згідно Переліку районних державних адміністрацій, що реорганізуються шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, утворених як нові юридичні особи публічного права, що підтверджується додатком 3 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1635-р.
Як встановлено судом, до часу повномасштабного вторгнення родина  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживала на території смт. Горностаївка, Каховського району, Херсонської області, однак, з 30.08.2022 родина виїхала з тимчасово окупованої території та проживала в орендованому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого, батьки-вихователі та вихованці перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи з 17.08.2022 у місті Галич, Івано-Франківської області. 
Однак, розпорядженням начальника районної військової адміністрації від 13.06.2025 за № 29 (а.с.7-9) зобов`язано:
1. Вивести з 13 червня 2025 року з дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дітей, позбавлених батьківського піклування: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з невиконанням батьками-вихователями обов`язків щодо належного виховання дітей.
2. Припинити з 13 червня 2025 року функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв`язку з виведенням дітей з родини.
3. Визнати такими, що втратили чинність:
- розпорядження голови Горностаївської районної державної адміністрації від 07 грудня 2017 року № 325 «Про створення дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і влаштування до неї на виховання та спільне проживання дітей позбавлених батьківського піклування»;
- розпорядження голови Горностаївської районної державної адміністрації від 20 листопада 2019 року № 172 «Про влаштування у дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на спільне проживання і виховання дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 »;
- договір від 08 грудня 2017 року № 15 «Про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу» укладений між Горностаївською районної державною адміністрацією та батьками - вихователями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
- доповнення до договору від 08 грудня 2017 року № 15 « Про влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу» від 12 червня 2020 року.
4. Службі у справах дітей Каховської районної державної адміністрації проінформувати зацікавлені сторони про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та вибуття з нього дітей позбавлених батьківського піклування, які тимчасово влаштовані:
4.1. До Івано-Франківського обласного дитячого психоневрологічного санаторію на оздоровлення:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .4.2. До Міжрегіонального центру соціально - психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
4.2. До Міжрегіонального центру соціально-психічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
5. Управлінню соціального захисту населення Каховської районні державної адміністрації припинити з 13 червня 2025 року виплати державної соціальної допомоги батькам - вихователям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо дітей позбавлених батьківського піклування: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно чинного законодавства.
Не погоджуючи із вказаним розпорядженням голови Каховської районної військової адміністрації Херсонської області «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та виведення з нього дітей, позбавлених батьківського піклування», позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
З метою створення належних умов для виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, в сімейному оточенні, Кабінет Міністрів України своєю постановою від 26.04.2002 за № 564 затвердив Положення про дитячий будинок сімейного типу (далі - Положення № 564).
Пунктом 1 Положення № 564 вказано, що метою створення дитячого будинку сімейного типу є забезпечення належних умов для виховання в сімейному оточенні дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.
Відповідно до пункту 2 Положення № 564 дитячий будинок сімейного типу - окрема сім`я, що створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, які беруть на виховання та спільне проживання не менш як 5 дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.
Батьки-вихователі - особи, які беруть на виховання та спільне проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування (далі - вихованці).
Під час дії на території України надзвичайного або воєнного стану до дитячого будинку сімейного типу можуть влаштовуватися діти, які залишилися без батьківського піклування, на умовах тимчасового влаштування в межах передбаченої граничної чисельності дітей у дитячому будинку сімейного типу.
Вихованці проживають і виховуються у дитячому будинку сімейного типу до досягнення 18-річного віку. Після досягнення 18-річного віку такі особи у разі продовження навчання в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти можуть за їх вибором продовжити проживати і виховуватися у цьому дитячому будинку сімейного типу до закінчення відповідних закладів освіти.
Загальна кількість дітей у дитячому будинку сімейного типу не повинна перевищувати 10 осіб, враховуючи рідних.
Не допускається одночасне застосування різних форм влаштування до дитячого будинку сімейного типу дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, крім випадків, коли батьки-вихователі перебувають з підопічним у сімейних чи родинних відносинах.
Пунктом 3 Положення № 564 рішення про створення та забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчими органами міських рад (далі - орган, який прийняв рішення) на підставі заяви подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, що виявили бажання створити такий будинок, та поданого службою у справах дітей відповідного висновку про наявність умов для його створення з урахуванням рекомендації центру соціальних служб за результатами проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Служба у справах дітей обов`язково інформує таких осіб про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дітей, яких вони бажають взяти на виховання та для спільного проживання.
Орган, який прийняв рішення, несе відповідальність за забезпечення функціонування дитячого будинку сімейного типу відповідно до законодавства.
У разі влаштування в дитячий будинок сімейного типу дитини з інвалідністю повинні бути створені відповідні умови для її проживання. Після визначення індивідуальних потреб дитини орган, який прийняв рішення, за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів та/або інших джерел, не заборонених законодавством:
вживає заходів для забезпечення облаштування житлового приміщення, в якому проживає сім`я, дотримуючись принципів універсального дизайну, архітектурної доступності та розумного пристосування;
організовує надання необхідних послуг з урахуванням потреб дитини;
сприяє здійсненню заходів щодо виконання індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю.
Органи управління освітою створюють умови для здобуття вихованцями, в тому числі дітьми з інвалідністю, освіти в різних формах залежно від стану їх здоров`я з урахуванням індивідуальних потреб, можливостей, здібностей та інтересів.
У разі переміщення дитячого будинку сімейного типу з однієї адміністративно-територіальної одиниці до іншої:
батьки-вихователі письмово повідомляють службу у справах дітей за місцем створення дитячого будинку сімейного типу про намір і причини переміщення;
служба у справах дітей за місцем створення дитячого будинку сімейного типу письмово звертається до служби у справах дітей за новим місцем його функціонування для з`ясування умов проживання відповідної сім`ї;
служба у справах дітей за новою адресою розміщення дитячого будинку сімейного типу забезпечує обстеження житлово-побутових умов його функціонування, складає акт обстеження і протягом п`яти робочих днів надсилає його службі у справах дітей за місцем створення дитячого будинку сімейного типу;
на підставі акта обстеження житлово-побутових умов служба у справах дітей за місцем створення дитячого будинку сімейного типу та служба у справах дітей за новим місцем його функціонування узгоджують дату припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу в одній адміністративно-територіальній одиниці та дату початку його функціонування в іншій адміністративно-територіальній одиниці;
орган, який прийняв рішення, за поданням служби у справах дітей за місцем створення дитячого будинку сімейного типу на підставі заяви батьків-вихователів про зміну місця проживання приймає рішення про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу у зв`язку з переміщенням до іншої адміністративно-територіальної одиниці;
служба у справах дітей за місцем створення дитячого будинку сімейного типу надсилає копію особової справи дитячого будинку сімейного типу службі у справах дітей за новим місцем його функціонування;
районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчі органи міських, районних у містах (в разі утворення) рад за фактичним місцем проживання чи перебування сім`ї на підставі поданої батьками-вихователями заяви про продовження функціонування дитячого будинку сімейного типу приймають рішення про забезпечення його функціонування на відповідній адміністративно-територіальній одиниці.
Пунктом 4 коментованого Порядку вказано, що на підставі рішення про створення дитячого будинку сімейного типу між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про його створення, укладається договір за формою згідно з додатком (далі - договір).
Договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу - адміністративний договір, що укладається на підставі закону, одним із учасників якого обов`язково є суб`єкт владних повноважень, його зміст становлять права та обов`язки учасників, передбачені законом та цим договором, у сфері захисту прав та інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування.
Дія договору припиняється у разі, коли в дитячому будинку сімейного типу виникають несприятливі умови для виховання та спільного проживання дітей (тяжка хвороба батьків-вихователів, відсутність взаєморозуміння з дітьми, конфліктні стосунки між дітьми, невиконання батьками-вихователями обов`язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей, невиконання індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю), повернення вихованців рідним батькам (опікуну, піклувальнику, усиновителю), досягнення дитиною повноліття, відмови батьків-вихователів від обов`язкової евакуації разом з вихованцями у разі загрози виникнення або виникнення надзвичайної ситуації, під час дії на території України або в окремих її місцевостях надзвичайного або воєнного стану, виявлення обставин щодо навмисного виведення дитини із дитячого будинку сімейного типу з метою усиновлення її іноземцями, за винятком ситуацій, коли іноземець є родичем дитини, за згодою сторін, з інших причин, передбачених договором, за рішенням суду, а також за наявності обставин, зазначених у статті 212 Сімейного кодексу України.
Дія договору також припиняється у разі, коли батькам-вихователям або членам сім`ї, з якими вони проживають на спільній житловій площі, у тому числі малолітнім та неповнолітнім дітям, діагностовано захворювання, зазначені в абзаці дванадцятому пункту 17 цього Положення.
У разі припинення дії договору у зв`язку з відмовою від обов`язкової евакуації органом опіки і піклування за місцем фактичного проживання дітей здійснюються заходи з їх евакуації.
У разі припинення дії договору питання про подальше влаштування вихованців вирішується органом опіки і піклування, який вживає вичерпних заходів влаштування дітей у сім`ї громадян України - на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, сім`ї патронатних вихователів, а у разі проведення обов`язкової евакуації - також до закладів, в яких передбачається цілодобове перебування дітей.
Договір вважається розірваним з дати прийняття рішення про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу.
За результатами оформлення довідки служба у справах дітей готує клопотання про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу та надсилає його до районної, районної у м. Києві держадміністрації (військової адміністрації), виконавчого органу міської ради (міської військової адміністрації) за місцем створення дитячого будинку сімейного типу, в разі невиконання ними своїх повноважень - до обласної та Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) для прийняття рішення про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу.
Відповідно до пункту 9 Положення, ліквідація дитячого будинку сімейного типу здійснюється за рішенням органу, який його створив, або за рішенням суду.
Пунктом 19 Положення № 564 передбачено, що батьки-вихователі несуть відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і психічний розвиток вихованців.
Так, судом встановлено, що на обліку у Службі у справах дітей Каховської районної державної адміністрації перебував дитячий будинок сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , створений на підставі розпорядження Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області від 07 грудня 2017 року № 325 «Про створення дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і влаштування до неї на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування» до якого влаштовано: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13-16).
Відповідно до довідки від 13.01.2025 за № 2603-7002186337 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особа батьки - вихователі та вихованці перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи з 17 серпня 2022 року у с. Залуква, Івано-Франківської області (а.с.20).
З матеріалів відзиву на позовну заяву, судом встановлено, що 15.05.2025 від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільно подано заяву до начальника Служби у справах дітей Галицької міської ради, відповідно до якої останні просять влаштувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 до Міжрегіонального центру соціально психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області на час вирішення конфліктної ситуації додається (зворотня сторона а.с.40).
В подальшому, до Служби у справах дітей Каховської районної державної адміністрації надійшло повідомлення від служби у справах дітей Галицької міської ради Івано - Франківської області від 16 травня 2025 року № 01-12/76 за змістом якого вказано, що до Міжрегіонального центру соціально психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області, терміном на 1 місяць, влаштовано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дітей, позбавлених батьківського піклування, які виховуються у ДБСТ ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у зв`язку із конфліктною ситуацією в родині (а.с.40)
Службою у справах дітей Каховської районної державної адміністрації направлено запит від 19 травня 2025 року № 01-14/180 до Служби у справах дітей Галицької міської ради Івано-Франківської області щодо надання інформації відносно конфліктної ситуації, яка склалась в родині та документи, на підставі яких, вищевказаних дітей влаштовано до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Іван-Франківській області (а.с.41).
На виконання вказано запиту, Службою у справах дітей Галицької міської ради надано Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 15.05.2025, в якому зазначено, що ОСОБА_3 зазнала фізичного насильства у вигляді синців на стегнах. Відповідно до пояснень батьків - батько-вихователь пояснює, що це було покарання (зворотна сторона а.с.41-45).
Окрім того, 22.05.2025 Служба у справах дітей Галицької міської ради Івано-Франківської області від 21 травня 2025 року № 01-12/82 повідомила відповідача про отримання повідомлення від відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення за ознакою кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 125 КК України щодо батька-вихователя ДБСТ ОСОБА_10 та надання інформації про стан функціонування дитячого будинку сімейного типу від початку створення до 24 лютого 2024 року (а.с.46).
З листа Івано-Франківського районного управління поліції відділення поліції № 3 (м. Галич) від 27.05.2025 судом також встановлено, що 11 травня 2025 року близько 20.00 год. у с. Залуква по вул. Вітовського, 2а, Галицької ТГ Івано - Франківської області, батько-вихователь ДБСТ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , спричинив тілесні ушкодження вихованці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відділенням поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області скеровано лист голові Галицької територіальної громади та начальнику служби у справах дітей Галицької міської ради щодо вжиття заходів для тимчасового обмеження (заборони) контактів батька-вихователя ОСОБА_2 із дітьми, що знаходяться у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, що у АДРЕСА_2 , до завершення досудового розслідування (зворотна сторона а.с.47-48).
З матеріалів відзиву на позовну заяву встановлено, що 06.06.2025 психологом-методистом проведено допит постраждалої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за результатом якого підтверджено факт побиття та встановлено нові факти неналежного виконання батьками-вихователями своїх обов`язків та рекомендовано забезпечити безпечне середовище проживання, враховуючи висловлену дитиною потребу в захисті та безпеці (зворотна сторона а.с.48-50).
Як наслідок, за результатами проведеної роботи на основі зібраних документів начальником служби у справах дітей Каховської державної адміністрації ініційовано проведення комісії з питань захисту прав дитини Каховської районної державної адміністрації, та 12.06.2025 проведено засідання вищезазначеної комісії із прийняттям рішення, оформленого протоколом від 12.06.2025 за № 4, про виведення з дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та припинено функціонування дитячого будинку сімейного типу (а.с.93-97).
За результатами проведеного засідання комісії з питань захисту прав дитини Каховської районної державної адміністрації та прийнятого відповідного рішення, видано оскаржуване розпорядження начальника Каховської районної державної адміністрації від 13.06.2025 за №29 «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та виведення з нього дітей, позбавлених батьківського піклування».
Окрім того, до матеріалів справи відповідачем долучено лист від 27.08.2025 слідчого відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, відповідно до якого вказано, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду ЄУН 341/1237/25, номер провадження 1-кс/341/368/25 ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із покладенням на останнього ряд обов`язків, серед яких пунктом 5 передбачено утримуватись від спілкування з потерпілим та усіма свідками з приводу обставин кримінального провадження (а.с.100).
Аналізуючи вищевказані обставини справи, суд зазначає, що відповідачем у межах наданих йому повноважень здійснено всі необхідні та передбачені законодавством дії, спрямовані на з`ясування обставин функціонування дитячого будинку сімейного типу та забезпечення захисту прав і безпеки дітей, зокрема, після надходження повідомлень про конфліктну ситуацію в родині та можливі порушення прав вихованців, відповідачем витребувано інформацію від відповідних служб у справах дітей, органів поліції, отримано акт оцінки рівня безпеки дитини, психологічні висновки, а також ініційовано розгляд питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.
За результатами всебічного аналізу зібраних матеріалів, з урахуванням встановлених фактів фізичного насильства щодо малолітньої дитини та ознак неналежного виконання батьками-вихователями своїх обов`язків, комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про виведення дітей з дитячого будинку сімейного типу та припинення його функціонування, що оформлено відповідним протоколом.
Тобто, оскаржуване розпорядження прийнято уповноваженим суб`єктом владних повноважень у межах наданої йому законом компетенції та за наявності фактичних і правових підстав, визначених Положенням № 564, внаслідок чого, прийняття такого рішення є обгрунтованою формою реалізації владних управлінських повноважень органу опіки і піклування, спрямованих на забезпечення інтересів дитини, її життя, здоров`я та безпеки.
Доводи позивача про неможливість припинення дії договору про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу в односторонньому порядку суд визнає необґрунтованими, оскільки припинення дії договору у даному випадку не є цивільно-правовим розірванням договору, а є прямим наслідком прийняття рішення про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу, що прямо передбачено нормами Положення № 564.
Окрім того, посилання сторони позивача на відсутність обвинувального вироку у кримінальному провадженні також не спростовують правомірності дій відповідача, оскільки законодавство у сфері захисту прав дітей не ставить можливість припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу у залежність від наявності вироку суду або повідомлення особі про підозру, оскільки достатньою підставою для втручання органу опіки і піклування є встановлення загрози фізичному чи психологічному благополуччю дітей та необхідність негайного реагування з превентивною метою.
В даному аспекті суд також зазначає, що у Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, у частині другій статті 24 Хартії основних прав Європейського Союзу (ЄС) від 7 грудня 2000 року зазначено, що при здійсненні будь-яких дій по відношенню до дітей, як з боку органів державної влади, так і з боку приватних установ, вищі інтереси дитини повинні розглядатися як пріоритетні. У Керівних принципах Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя, дружнього до дітей, прийнятих Комітетом міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, закріплено, що держави-члени повинні гарантувати ефективне здійснення прав дітей, щоб їх найкращі інтереси мали першочергову увагу у всьому, що стосується або зачіпає їх інтереси.
Водночас, суд звертає увагу, що оскаржуване розпорядження № 29 від 13.06.2025, окрім основних положень про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу, містить також пункти, які за своєю правовою природою носять так званий наслідковий (похідного) характер, зокрема, щодо визнання такими, що втратили чинність, окремих попередніх розпоряджень та адміністративного договору (пункт 3), інформування заінтересованих сторін і визначення тимчасового влаштування дітей (пункт 4), а також припинення виплат державної соціальної допомоги (пункт 5).
Оцінюючи наведене, суд виходить з того, що зазначені пункти є правовими наслідками реалізації рішення органу опіки і піклування про припинення функціонування ДБСТ та виведення дітей, і їх зміст функціонально та юридично зумовлений самим фактом прийняття рішення, оформленого протоколом комісії з питань захисту прав дитини, та подальшим виданням оскаржуваного розпорядження.
За таких обставин, у разі встановлення судом правомірності основної підстави та законності рішення про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу, суд не вбачає необхідності у самостійному (відокремленому) дослідженні похідних пунктів розпорядження, оскільки потенційне втручання у них без спростування правомірності базового рішення фактично означало б перегляд правових наслідків, що законом прямо пов`язані з припиненням функціонування ДБСТ, а також створювало б ризик суперечності у правозастосуванні та порушення принципу юридичної визначеності.
Окремо суд зазначає, що пункт 4 оскаржуваного розпорядження стосується виключно визначення тимчасового влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, та інформування заінтересованих органів і установ з метою забезпечення безперервного захисту прав, безпеки та належних умов їх проживання.
Зміст зазначеного пункту не встановлює, не змінює та не припиняє жодних прав чи обов`язків позивачки, а регулює правовідносини у сфері реалізації повноважень органу опіки і піклування щодо конкретних дітей. При цьому, позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення, обмеження або оспорювання її суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів у зв`язку з прийняттям пункту 4 оскаржуваного розпорядження.
З огляду на встановлені обставини та наведений правовий аналіз суд доходить висновку, що оскаржуване розпорядження начальника Каховської районної військової адміністрації від 13.06.2025 № 29 прийняте уповноваженим суб`єктом, у межах наданих повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства та за наявності фактичних і правових підстав, спрямованих на захист прав, життя та безпеки дітей.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного розпорядження в цілому або в окремих його частинах.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів у повному об`ємі правомірність своїх дій.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.
З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, суд не вбачає.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Учасники справи:
Позивач:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач:
Каховська районна військова адміністрація Херсонської області (вул. Історична, 52, м. Нова Каховка, Херсонська область, 74900).

Суддя   /підпис/ Панікар І.В.