Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2026  	Справа №607/18676/25 Провадження №2/607/1241/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
в складі :
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:
 
Позивач ОСОБА_1 , 09.09.2025 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який було укладено 16.06.2005 та від якого у сторін народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є повнолітньою та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначила, що подружнє життя у сторін не склалося, зникли почуття взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати. Проти надання строку на примирення заперечує. 
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не подавав.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. 
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі із 16 вересня 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 16 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.
У даному шлюбі народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час є повнолітньою та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Судом із змісту позову з`ясовано, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаєморозуміння. 
Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Позивач не бажає перебувати у шлюбі із відповідачем.
Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 16 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис за №715.
Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.. 20 коп.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Реквізити сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 . 

Головуючий суддя	В. В. Ромазан