ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.01.2026	Справа № 910/4103/25	

За позовом	Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»	
до	Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс»	
про	стягнення 30 500, 00грн	
 	Суддя Підченко Ю.О.	
Представники сторін:
без виклику.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі також - позивач, ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» (далі також - відповідач, ПрАТ СК «Інтер-Поліс») про стягнення страхового відшкодування в розмірі 30 500,00 грн.
Відповідно до ухвали від 08.04.2025 відкрито провадження у справі № 910/4103/25, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику учасників справи та зобов`язано МТСБУ - Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслати на адресу Господарського суду міста Києва поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № 214662111 - для приєднання до матеріалів справи.
17.04.2025 на адресу суду від МТСБУ надійшла відповідь на запит, а саме - інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ за полісом за ЕР № 214662111, згідно з яким франшиза становить 0 грн, а страхова сума за шкоду майну - 160 000 грн.
18.04.2025 відповідачем подано відзив, а 21.04.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.
Розглядаючи дану справу судом враховано, що згідно з ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (як страховиком) та ОСОБА_1 (як страхувальником) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу за № 0121533а3х, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб AUDI А3 д.р.н. НОМЕР_1 .
Як стверджує позивач, 14.02.2024 о 12:10 в м. Київ, по вул. Велика Васильківська, 130 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля AUDI А3 д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля ISUZU д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , власник автомобіля Акціонерне товариство «Українська залізниця» ДТГО.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль AUDI А3 д.р.н. НОМЕР_1 , що застрахований у позивача згідно договору добровільного страхування наземного транспорту за № 0121533а3х від 21.12.2023 (механічні пошкодження зафіксовані у відповіді від НПУ № 3024047401121560 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).
Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 15.04.2024 у справі № 752/3985/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.
З доводів позивача вбачається, що страхувальник звернувся до нього з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. 
Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX40 35923 від 16.02.2024 та умов договору страхування № 0121533а3х від 21.12.2023, розмір страхового відшкодування склав 30 500, 00 грн, яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно з платіжною інструкцією № 1037754 від 19.02.2024.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ISUZU д.р.н. НОМЕР_2 буда застраховано відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ СК «Інтер-Поліс» згідно полісу № 214662111.
Таким чином, до АТ «СК «АРКС» прийшло право вимоги на отримання від ОСОБА_2 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля AUDI А3 д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, яка мала місце 14.02.2024 о 12:10 в м. Київ по вул. Велика Васильківська, 130.
За таких обставин, до позивача у порядку зворотної вимоги перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 30 500, 00 грн.
03.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № СУ/012348/3, що підтверджується фіскальним чеком рекомендованого листа.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, як стверджує позивач, що станом на дату подачі позовної заяви страхове відшкодування від відповідача на рахунок позивача не надходило.
Відповідач проти позовних вимог заперечував у повному обсязі посилаючись, здебільшого, на наступне:
- у матеріалах справи та долучених позивачем доказах відсутні відомості про дату проведення огляду пошкодженого транспортного засобу;
- огляд пошкодженого транспортного засобу проведено без участі відповідача або його представника; 
- позивач позбавив відповідача можливості участі у встановленні розміру завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди потерпілому.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 108 Закону України "Про страхування" страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
За змістом статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед особою, якій завдано збитки (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому зобов`язання не припиняються, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора): замість особи, якій завдано збитки, прав кредитора набуває страховик.
Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією (аналогічну правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17).
Право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (Постанова КГС ВС від 19.09.2024 у справі № 910/10606/23).
Судом встановлено, що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного з ОСОБА_1 .
Таким чином, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є такими, що засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.
Враховуючи вищевикладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України "Про страхування", які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.
За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв`язку з укладенням відповідачем з власником автомобіля ISUZU д.р.н. НОМЕР_2 полісу страхування цивільно-правової відповідальності № 214662111, відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.
Зважаючи на положення ст. 993 ЦК України, ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та з огляду на те, що полісом 214662111 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 160 000,00 грн і франшизу в сумі 0 грн, а також враховуючи обставини часткової сплати відповідачем страхового відшкодування, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про те, що стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 30 500, 00 грн.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму страхового відшкодування.
Доводи відповідача про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу за відсутності представника відповідача та позбавлення відповідача можливості вплинути на визначення розміру страхового відшкодування судом відхиляються.
Адже, з наявних у справі доказів вбачається, що пошкодження, які були отримані ТЗ AUDI А3 д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.02.2024 зафіксовані в акті огляду та на фотододатках з огляду транспортного засобу, отже власником пошкодженого автомобіля було збережено пошкоджений транспортний засіб до тих пір поки його не було оглянуто. 
Відповідно до пункту 5. 2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/520/92, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ після їх узгодження з виконавцем дослідження здійснюється у разі потреби, замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення, адресату. 
Отже, виклик та присутність відповідача (представника відповідача) на огляді пошкодженого транспортного засобу є правом, але не є обов`язком. 
Відповідач, посилаючись на статтю 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зазначає, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
У той же час, стаття 37 закону має чіткий перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування серед яких така підстава для відмови як проведення огляду пошкодженого транспортного засобу без представника страховика заподіювача шкоди відсутня.
Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом № 142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.
Відповідно до п. 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує:
5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД;
7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів.
3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД;
4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів;
5 років - для мототехніки.
Згідно з п.1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.
Як вбачається з наявних у справі доказів , рік випуску пошкодженого автомобіля AUDI А3 д.р.н. НОМЕР_1 - 2016 (перша реєстрація у 2018), а ДТП відбулась у 2024, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди строк експлуатації означеного автомобіля не перевищував 7 років.
Крім цього, п. 7.39 зазначеної Методики визначено, що винятком, стосовно використання зазначених вище вимог є, зокрема, випадок якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.
Суд зазначає, що доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно застрахованого позивачем автомобіля матеріали справи не містять.
Отже, з наявних в матеріалах справи документів судом не встановлено наявність підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу AUDI А3 д.р.н. НОМЕР_1 при визначенні розміру страхового відшкодування.
У той же час, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачено на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.
Схожу за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 30 500, 00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з пунктом 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Інтер-Поліс» ()01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69; код ЄДРПОУ 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; код ЄДРПОУ 20474912) суму страхового відшкодування в розмірі 30 500,00 грн та судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн.
3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2026 року.

Суддя Ю.О.Підченко