ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 378/1630/25 Суддя (судді) першої інстанції: Гуртовенко Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьмишиної О.М., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представника відповідача Коляди В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі

В С Т А Н О В И В :

17.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Ставищенського районного суду Київської області з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, якою просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сери ЕНА № 6136564, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, порушення ним правил дорожнього руху, що передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП, не доведено відповідачем належними та допустимими доказами. 
Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 р. позовні вимоги задоволено повністю.
Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6136564 від 12.11.2025 року, винесену поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону ППП у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Гудиком Б. В. про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та провадження у справі - закрито.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням норм КУпАП.
Відповідач зауважив, що відповідно до листа від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях про визначення недійсним протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01774-03186-25, напівпричеп Mega MNL/C/NL3-031, реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідає протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.
Отже, судом не повно, не всебічно з`ясовано всі обставин справи, які були до неї додані.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 12.11.2025 року поліцейський 2 взводу 2 роти 2 батальйону ППП у місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП Гудик Б.В., була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6136564, зі змісту якої вбачається, що 12.11.2025р. о 12:35 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАN TGX 18.440 реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом Меgа МNL/С/NL3-031, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переобладнаний без відповідного дозволу, а саме, зміна конструкції напівпричепа контейнеровоза на самоскид, порушивши п. 31.3.а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. 
Відповідно до зазначеної постанови прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 340 грн. (а. с. 13-14).
Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.
Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Диспозицією ч.1 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).
Відповідно до п. 31.3.а Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.
Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.
З огляду на правові норми ст. 251 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.
Так, із копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01774-02255-25 від 26.02.2025 року та висновку науково-технічної експертизи №602121, встановлено, що напівпричеп Меgа МNL/С/NL3-031, реєстраційний номер НОМЕР_3 переобладнаний в н/пр-контейнеровоз та після технічного контролю визнаний технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 26.02.2026 року (а.с. 18, 19-21).
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що напівпричеп Мega МNL/C/NL3-031, реєстраційний номер НОМЕР_1 переобладнаний без відповідного дозволу, а саме, зміна конструкції напівпричепа контейнеровоза на самоскид. В вищезазначеному напівпричепі відсутні фітінги, які притаманні для контейнеровозів для кріплення контейнерів, проте встановлений самоскидний кузов з підйомним механізмом гідроциліндром попереду, а також позаду вал на якому перевертається самоскидний кузов замість контейнеровоза, що зазначений в свідоцтві про реєстрацію.
Зазначають, що до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях було направлено лист про визначення недійсним протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01774-03186-25 від 22.03.2025 року виданий ВЛ ТОВ «ДІАГНОСТИЧНА ЛІНІЯ ТЕХНІЧНОГО КОНТРОЛЮ ТЗ» дільницею №10, місце проведення технічного контролю: Одеська область, с. Усатове, вул. Вернидуба 35.
25 листопада 2025 року було отримано відповідь на лист керуючись абзацом двадцять шостим пункту 3 Порядку формування бази даних та пункту 9 Порядку моніторингу, прийнято рішення про визнання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01774-03186-25 від 22.03.2025 року недійсним, про що внесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
Зауважують, що до суду першої інстанції надали докази, зокрема, копію листа від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях про визначення недійсним протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01774-03186-25, в якому зазначено, що напівпричеп Mega MNL/C/NL3-031, реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідає протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.
Проте, колегія суддів вважає надані докази неналежними, оскільки не стосуються напівпричепу Mega MNL/C/NL3-031, реєстраційний номер  НОМЕР_3 , який належить позивачу. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що наданим відповідачем листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях визначено недійсним протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01774-03186-25 від 22.03.2025 року виданий ВЛ ТОВ «ДІАГНОСТИЧНА ЛІНІЯ ТЕХНІЧНОГО КОНТРОЛЮ ТЗ», а технічний стан напівпричепу Mega MNL/C/NL3-031, реєстраційний номер НОМЕР_3 підтверджений протоколом перевірки № 01774-02255-25 від 26.02.2025 року та висновком науково-технічної експертизи №602121.
Отже, встановлене спростовує доводи апелянта, що судом першої інстанції не повно, не всебічно з`ясовано всі обставин справи.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що із поданих відповідачем фото та відео матеріалів, не можливо встановити, що напівпричеп Меgа МNL/С/NL3-031, реєстраційний номер НОМЕР_3 , переобладнаний без відповідного дозволу.
Крім того, належних висновків експерта чи спеціаліста, які б підтвердили факт переобладнання вказаного напівпричепа на самоскид до суду відповідачем не надано.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого 1 статті 121 КпАП України, жодного доказу не надано.
Беручи до уваги те, що відповідачем на огляд суду не було надано доказів, які прямо вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та факт даного порушення позивачем не встановлений беззаперечними доказами, тому відсутні підстави стверджувати про вчинення позивачем правопорушення поза обґрунтованими сумнівами. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України, тому постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
Враховуючи наведене вище, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 27 листопада 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова 

О.В. Епель

О.М. Кузьмишина