Справа №197/663/25
провадження №2/197/101/26

Широківський районний суд Дніпропетровської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року
приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гері О.Г.,
за участі:
секретаря судового засідання - Слобідської Л.О.,
представника позивача (в режимі відеоконференції) – Пилипчука С.В.,
представниці відповідача (в режимі відеоконференції) – Сергеєвої С.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та
встановив:
У червні 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №7981965 від 12.06.2024 в розмірі 34 650 грн та понесених судових витрат. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 12.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №7981965 на підставі якого відповідачу було видано кредит у розмірі 10 500 грн. В подальшому, 27.01.2025 було укладено договір №27.01/25-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7981965. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №7981965. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, тому позивач просить позов задовольнити та стягнути вказану суму боргу і понесені судові витрати.
Провадження у справі відкрито 08.07.2025.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. 
Представниця відповідача у судовому засіданні вказала на часткове визнання відповідачем вимог позивача, надала відзив на позовну заяву, в якому обгрунтувала часткові заперечення відповідача. 
Суд, заслухавши представників сторін, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 12.06.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №7981965. Договір укладено в електронній формі за допомогою ІКС Кредитодавця, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або мобільний застосунок "CreditPlus". Відповідно до умов кредитного договору тип кредиту – кредит. Сума кредиту – 10 500 грн. Строк кредиту – 360 днів. Тип процентної ставки – фіксована. Відповідно до умов кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Відповідно до п.2.1. договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Відповідно до п.2.2. договору сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення договору.
Дати надання кредиту: 12.06.2024 року або 13.06.2024 року .
Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Контрактовий дім» від 28.01.2025 №7/7230 відповідачу було успішно перераховано грошові кошти в розмірі 10 500 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , номер транзакції 1423042120 від 12.06.2024.
Отже, ТОВ «Авентус Україна» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму, відповідач зі свого боку кредитні зобов`язання не виконував, не здійснював погашення заборгованості за тілом кредиту та не сплачував проценти за користування кредитом.
В подальшому, 27.01.2025 було укладено договір №27.01/25-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7981965.
Таким чином ТОВ «Факторинг Партнерс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах за договором №7981965 від 12.06.2024.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором загальний розмір заборгованості за договором №7981965 від 12.06.2024, становить 34650 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10500,00 грн; заборгованість за процентами 18900,00 грн; заборгованість за пенею/штрафами 5250,00 грн.
У своєму відзиві на позовну заяву представниця відповідача зазначає, що відповідач визнає факт укладення між ним та ТОВ «Авентус Україна» кредитного договору №7981965, на підставі якого той отримав шляхом безготівкового зарахування на його картковий рахунок грошових коштів у розмірі 10500 грн. Також вказує, що після ознайомлення з позивними вимогами позивача, відповідач пропонував останньому сплатити в добровільному порядку зазначену суму тіла кредиту. Крім того, відповідач під час отримання кредиту заявляв, що є військовослужбовцем, приймає безпосередню участь у бойових діях, в зв`язку з чим не повинен сплачувати комісію за користування кредитом та штрафні санкції. Крім того, представниця відповідача не погоджується з розміром заявленої суми витрат на відшкодування правничої допомоги, оскільки вважає її не співмірною зі складністю справи та наполягає на її зменшенні. 
В свою чергу, представник позивача у своїй відповіді на відзив зазначає, що договір було укладено згідно з п.3 ч.1 ст.9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», до підписання договору відповідачу було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, в тому числі, з паспортом споживчого кредиту, а також вказує на те, що відповідач мав необмежений час у зв`язку з дистанційним порядком укладення договору для вибору строку та суми позики та ознайомлення з умовами які він сам обрав та прийняття зваженого рішення.
У своєму запереченні від 02.10.2025 року представниця позивача зазначила, що оскільки договір був укладений 12.06.2024 року та відповідач знав, що за користування кредитом нараховуються відсотки відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1.5% в день та застосовується в межах строку кредиту тому, підстави для застосування до відповідача п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач не вбачає.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до чч.1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до чч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до чч.3-6, 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно із ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як зазначено вище, 12 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7981965 у електронному вигляді шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, паспорта споживчого кредитування.
Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування. Також, сторони погодили графік погашення заборгованості.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Контрактовий дім» від 28.01.2025 №7/7230 в якому зазначено, що відповідачу було успішно перераховано грошові кошти в розмірі 10 500 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , номер транзакції 1423042120 від 12.06.2024.
В подальшому, 27.01.2025 було укладено договір №27.01/25-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7981965.
Таким чином ТОВ «Факторинг Партнерс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах за договором №7981965 від 12.06.2024.
Щодо стягнення з відповідача відсотків, пені та штрафних санкцій за кредитним договором №7981965 від 12.06.2024 суд враховує наступне.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).
Національний Банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Як вбачається з наданих відповідачем документів, а саме: посвідченням серії НОМЕР_2 , довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №2880 від 26.06.2025, довідками форми 5 від 20.05.2025 року №2764, від 11.09.2025 року №83, від 05.12.2025 року №788, вбачається, що останній є військовослужбовцем. 
Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який проходить військову службу в особливий період, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки, а кредитні установи (ТОВ «Споживчий центр») під час дії особливого періоду не має права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.
За наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).» Даний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків, пені та штрафних санкцій за кредитним договором №7981965 від 12.06.2024 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно з п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів та пені (неустойки) в особливий період.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Як слідує з матеріалів справи, що між ТОВ «Факторинг Партнерс»» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 року. 
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому Законом порядку. 
На підтвердження понесених витрат позивачем надано заявку на надання юридичної допомоги № 482 від 01.05.2025; договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; витяг з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025.
Таким чином, враховуючи наявність заперечень з боку відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, принципу розумності та справедливості, а також часткового задоволення позову, який було задоволено на 32,79%, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 4000 грн.
При зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, що становить 726,72 грн.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) суму заборгованості за кредитним договором №7981965 від 12.06.2024 року в розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) витрати по сплаті судового збору в сумі 726 (сімсот двадцять шість) грн 72 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.
Повний текст рішення складений 12.01.2026.

С у д д я О.Г. Геря