ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року	Львів	Справа № 455/1981/25 пров. № А/857/50606/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Обрізка І.М. та Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):
від позивача – Куян М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Старосамбірського районного суду Львівської обл. від 10.11.2025р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Куяна Михайла Володимировича, діючого на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській обл. Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Бавдиса Юрія Богдановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Клімченко М.І.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10.11.2025р., м.Старий Самбір Львівської обл.), -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2025р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) представник адвокат Куян М.В., діючий на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив постанову інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції /УПП/ у Львівській області старшого лейтенанта поліції Бавдиса Ю.Б. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5719884 від 14.09.2025р. про накладення на позивача штрафу в розмірі 1700 грн. за порушення ч.4 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення – закрити; судові витрати вирішити згідно вимог ст.139 КАС України (а.с.2-11, 30).

Ухвалою суду від 28.10.2025р. залучено до участі в справі як другого відповідача Департамент патрульної поліції /ДПП/ (а.с.75-77).

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської обл. від 10.11.2025р. заявлений позов задоволено; постанову серії ЕНА № 5719884 від 14.09.2025р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП у Львівській обл. ДПП Бавдисом Ю.Б. про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн. за порушення ч.4 ст.122 КУпАП скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП закрито; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.; повернуто позивачу з державного бюджету 605 грн. 60 коп. надмірно сплаченого судового збору згідно квитанції № 8024-6390-686-2873 від 23.09.2025р. (а.с.81-84).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ДПП, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.87-100).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вимірювання швидкості керованого позивачем транспортного засобу фіксувалося інспектором поліції лазерним вимірювачем TruCAM, що відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.
В якості доказу перевищення швидкості апелянтом представлено відповідне фото та відео з приладу TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000705), реквізити якого відображені в постанові інспектора, а покликання на сам фіксації правопорушення згаданим приладом є достатнім для ідентифікації основного доказу.
Законність та правомірність використання інспектором лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС000705 підтверджується змістом наданих копій свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/33016, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 26.03.2025р. та чинного до 26.03.2026p., з максимальною допустимою похибкою при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимів ± 2км/год.

Представник позивача - адвокат Куян М.В. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.119-127).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до постанови серії ЕНА № 5719884 від 14.09.2025р., винесеної інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській обл. ДПП старшим лейтенантом поліції Бавдисем Ю.Б., о 12 год. 36 хв. 14.09.2025р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Mercedes Benz», модель «GLE 450», державний номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті с.Стрілки Самбірського району Львівської обл. (автодорога Н-13 Львів-Самбір-Ужгород), рухався зі швидкістю 108 км/год., чим перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год., та порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху /ПДР/. Швидкість вимірювалася приладом TruCAM, серійний номер ТС000705.
На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.18-19).
До постанови долучено письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.09.2025р., в яких останній зазначав про відсутність пломби на приладі TruCAM, серійний номер ТС000705; замість останньої наклеїна бірка (а.с.20).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення покликається на відеозаписи з приладу «TruCam» та фотознімок, проте, як це вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5719884 від 14.09.2025р., інформацію щодо здійснення фото- або відеофіксації правопорушення, яке ставиться у вину позивачу, з технічних записів, яким здійснено таку відеофіксацію, встановити не можливо, оскільки в графі 7 «До постанови додаються» відповідна інформація відсутня, а відтак такі відеозаписи не можна вважати належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Окрім цього, доказів закріплення (розміщення) в порядку, передбаченому ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» патрульним поліцейським лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер № ТС 000705, не надано, а відтак такий не може вважатися технічним засобом, що здійснює вимірювання швидкості, результати якого можуть розглядатися судом як доказ у справі, що є додатковою підставою вважати дії патрульного поліцейського такими, що не узгоджуються з нормами чинного законодавства, що і стало наслідком прийняття протиправної постанови.
Підсумовуючи вказане, з огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд дійшов до висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ЕНА № 5719884 від 14.09.2025р. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до п.12.4 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення установленої швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
При цьому, в складеній постанові серії ЕНА № 5719884 від 14.09.2025р. вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Стосовно представленого під час судового розгляду справи роздрукованого відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000705 (а.с.50, 66), колегія суддів враховує наступне.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;
3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;
4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;
5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні (ч.1).
Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (ч.2).
Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч.3).

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. 

Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000705, стверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/33016, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 26.03.2025р. і чинного до 26.03.2026р. (а.с.60).
Також можливість використання виробу TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000705, виробництва Laser Technology Inc., підтверджується виданими ДП «Укрметртестстандарт» сертифікатом перевірки типу № UA.TR. 001 241-18 Rev. 0 від 26.12.2018р. та сертифікатом відповідності UA.TR.001 22 054-20 від 23.12.2020р. (а.с.61-63).

Належність таких доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказані докази, колегія суддів вважає їх належними, оскільки такі відображені в спірній постанові.
Зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач ОСОБА_1 допустив перевищення швидкості руху керованого ним автомобіля в населеному пункті більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
Вказана обставина підтверджується фотознімком та відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20, а також відеозаписами з нагрудних камер патрульних №№ 0060940, 0002075 (а.с.66).
Крім того, інформація щодо здійснення патрульними поліцейськими вимірювання швидкості руху транспортних засобів за допомогою технічного приладу TruCam на вказаному відрізку шляху знаходиться у вільному доступі на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції (а.с.53).

Таким чином, зафіксовані представленими доказами обставини не викликають сумніву в тому, що позивач допустив перевищення швидкості руху керованого ним автомобіля в населеному пункті.

Додатково колегія суддів враховує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCam» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.
При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Експертний висновок № 04/04/02-15478/ВН від 18.09.2024р. підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ 1SO/IES 10116:2019 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (термін дії експертного висновку - протягом періоду дії правового режиму воєнного стану в Україні та шести місяців після його припинення чи скасування) (а.с.64).
Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCam» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Окрім цього, виробником вищевказаного приладу передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку. 
Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.
Звідси, достовірність інформації про порушення ПДР може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam.

За таких умов доводи позивача про відсутність належних доказів перевищення швидкості руху в населеному пункті є помилковими.

Окрім цього, в якості доказу перевищення швидкості апелянтом представлено відповідне фото та відео з приладу TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000705), реквізити якого відображені в постанові інспектора, а покликання на сам фіксації правопорушення згаданим приладом є достатнім для ідентифікації основного доказу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Спірна постанова серії ЕНА № 5719884 від 14.09.2025р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені в постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Вказана постанова містить посилання на докази вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, а саме покази вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam.

Відповідно до ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В аспекті наведеного, колегія суддів приходить до переконання про те, що відповідачем представлені належні та допустимі докази вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відтак, доводи сторони позивача не спростовують висновків відповідача, суперечать доказам у справі, а у своїй сукупності свідчать про бажання позивача з формальних причин та мотивів уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, за наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що дійсно о 12 год. 36 хв. 14.09.2025р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Mercedes Benz», модель «GLE 450», державний номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті с.Стрілки Самбірського району Львівської обл. (автодорога Н-13 Львів-Самбір-Ужгород) рухався зі швидкістю 108 км/год., чим перевищив встановлені обмеження руху більше як на 50 км/год., та порушив вимоги п.12.4 ПДР. 
Швидкість вимірювалася приладом TruCAM, серійний номер ТС000705.
На підставі наведеного, відповідач правомірно визнав позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Стосовно доводів позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач фактично заперечував перевищення ним дозволеної швидкості руху автомобіля.
Із представленої постанови серії ЕНА № 5719884 від 14.09.2025р. слідує, що відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, зафіксовано клопотання позивача (про що зроблена відповідна відмітка), копія вказаного клопотання представлена під час судового розгляду.
Також стосовно дій відповідачів позивач не подавав скарг та заяв в органи Національної поліції або прокуратури тощо.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

В порядку ст.139 КАС України, з огляду на результат апеляційного розгляду справи, колегія суддів змінює розподіл судових витрат по справі наступним чином: понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 605 грн. 60 коп. не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ДПП.

Окрім цього, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Таким чином, питання повернення суми переплаченого судового збору може бути вирішено судом першої інстанції в порядку, визначеному Закону України «Про судовий збір», на підставі відповідного клопотання сторони позивача.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.272, 286, 310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Старосамбірського районного суду Львівської обл. від 10.11.2025р. в адміністративній справі № 455/1981/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову представника адвоката Куяна Михайла Володимировича, діючого на підставі ордеру на надання правничої допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Львівській обл. Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Бавдиса Юрія Богдановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 605 грн. 60 коп. не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Департамент патрульної поліції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Р. Б. Хобор  	

Дата складання повного судового рішення: 23.12.2025р.