Справа № 166/1636/25
Провадження № 1-кп/157/72/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
у складі головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025030570000284 від 19.07.2025 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Броди Ратнівського району, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, не працюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 України,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, зокрема постановами Ратнівського районного суду Волинської області, а саме 17.09.2024, 27.01.2025, 14.03.2025, 14.05.2025, 03.06.2025 за умисне, систематичне вчинення психологічного насильства по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке виражалось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, негативних переживань та емоційної напруженості, в тому числі втрати самооцінки та позитивних емоцій, в порушення вимог статей 27, 28 Конституції України, п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», 19 липня 2025 року близько 15 год 10 хв, перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що його дії носять систематичний характер, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття з прямим умислом, спрямованим на вчинення психологічного насильства відносно потерпілої ОСОБА_7 , в грубій формі умисно висловлювався нецензурною лайкою відносно колишньої дружини, принижував та ображав словесно останню, погрожував їй особистою фізичною розправою, спричиненням тілесних ушкоджень, тим самим вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_7 та вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та життя, погіршення якості її життя, що виразилось в емоційних розладах, зокрема втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку, переживаннях за власне життя та здоров`я, постійній емоційній напруженості, в тому числі в зниженні самооцінки та негативних емоціях.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, – домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Зокрема підтвердив факти притягнення його до адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства. Детально події 19.07.2025 не може підтвердити, оскільки міг перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Для нього усі факти вчинення насильства подібні, тому він точно не може розмежувати їх по датах. Не заперечує своїх протиправних дій - підтвердив, що обматюкав і погрожував колишній дружині, після чого його у черговий раз відправили на лікуванні в Липини. Шкодує про свої дії та просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила обставини зазначені в обвинувальному акті. Зауважила, що 19.07.2025 колишній чоловік учергове перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому вів себе агресивно – погрожував спалити хату, ображав нецензурною лайкою, погрожував їй особисто. Щодо покарання кривдника поклалась на розсуд суду.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним не заперечуються. Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні й викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних документів та письмових матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_4 .
До загальних засад кримінального провадження відноситься змагальність сторін, що згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 с. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Проаналізувавши позицію сторони обвинувачення та захисту, суд вважає, що доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.
Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с. 90), не працевлаштований, є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с. 88 зворот), а також висновок досудової доповіді уповноваженого центру пробації про можливість виправлення обвинуваченої особи без ізоляції від суспільства (а.с. 106-109). При цьому суд враховує позицію сторони обвинувачення та потерпілої, які не наполягають на суворому покаранні.
Суд дійшов висновку, що призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України, у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд вважає, що покладення на ОСОБА_4 обов`язку пройти курс лікування від алкогольної залежності, про який просив прокурор у судових дебатах, буде неефективним заходом без його добровільної згоди. При цьому, відповідно до норм ст. 91-1 КК України, вважає за необхідне в інтересах потерпілої застосувати до кривдника обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників.
Речовими доказами належить розпорядитись відповідно до норм ст. 100 КПК України, а саме залишити в матеріалах кримінального провадження CD-диск з аудіозаписом розмови ОСОБА_7 з оператором «102» за 19.07.2025.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає. Цивільний позов у справі не пред`являвся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 59-1, 91-1, 126-1 КК України, суд
вирішив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 390-1 КК України за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.
Залишити в матеріалах кримінального провадження CD-диск з аудіозаписом розмови ОСОБА_7 з оператором «102» за 19.07.2025.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження. 

Суддя	  	ОСОБА_8