Справа № 466/9620/25 Головуючий у 1 інстанції: Едер П. Т. 
Провадження № 33/811/205/26 Доповідач в 2-й інстанції: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
На вказану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вимоги апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Таким чином, як убачається з цих вимог закону, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що апеляційна скарга подана особою, яка не є стороною справи у даному провадженні.
Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 була допитана в суді першої інстанції в процесуальному статусі свідка та не є стороною у даній судові справі.
Інших даних, що підтверджують протилежне, в апеляційного суду немає та такі не надано ОСОБА_1 .
Таким чином, з матеріалів даної справи не вбачається, що ОСОБА_1 є учасником по справі цього адміністративного правопорушення та в силу вимог ст. 287 КУпАП наділена правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, винесену відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП, а тому зазначена апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом у даному випадку.
Відтак, вважаю, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення подана особою, яка не має законного права на її оскарження, а тому у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити, повернути таку апелянту ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року, повернути особі, яка її подала.
Копію постанови про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя    Л.Я. Гончарук