Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/47/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В. 
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року. м. Кропивницький
Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
із секретарем судового засідання Степановою Д.К., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Москаленка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Москаленка Ю.В. на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 09.12.2025, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 09 грудня 2025 року ОСОБА_1  визнаний винним за те, що він 25.10.2025 року о 13 год. 50 хв. за адресою: вул. Перша Виставкова, 12, м. Кропивницький, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №135648 від 25.10.2025 року (а.с.1, 2); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3); довідкою про отримання особою посвідчення водія (а.с.4); відеозаписами події (а.с.5). 

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Москаленко Ю.В. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відеозапису вбачається, що працівник поліції фактично спонукав ОСОБА_1 до відмови від проходження на стан сп`яніння. При цьому, працівником поліції не було зафіксовано порядку перевірки, виявлених у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які безпосередньо зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, сторона захисту зауважує, що під час спілкування з поліцейським, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на його запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці. Також сторона захисту звертає увагу на те, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, але пропонування і отримання чіткої відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі поліцейським не зафіксовано. Крім того працівниками поліції грубо порушено ст.ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію» та ч. 5 розд. ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, у частині здійснення безперервності відеофіксації, оскільки надані відеозаписи містять ознаки переривання та подальшого монтажу шляхом формування єдиного відеофайлу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та висновок його захисника Москаленка Ю.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і його вина повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА №135648 від 25.10.2025, згідно якого останній 25.10.2025 року о 13 год. 50 хв. за адресою: вул. Перша Виставкова, 12, м. Кропивницький, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (а.с.1, 2); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3); довідкою про отримання особою посвідчення водія (а.с.4); відеозаписами події (а.с.5). 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно він 25.10.2025 о 13 год. 50 хв. за адресою: вул. Перша Виставкова, 12, м. Кропивницький, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та його зупинили на блок посту працівники ТЦК, щоб перевірити обліково-військові документи та виявилось, що він не пройшов військово-лікарську комісію. Через деякий час його працівники ТЦК відпустили. Від`їхавши від блок посту, його оточили працівники поліції і сказали, що його не відпускають. Він зателефонував адвокату. Після цього до нього під`їхав ще один екіпаж поліції і до нього підійшов поліцейський. Почав з ним говорити та сказав з приводу наркотичного сп`яніння. Зазначив, що він не від чого не відмовлявся, закрив вікно, тому, що чекав адвоката. Однак, працівники поліції різко потім поїхали. А коли приїхав адвокат, то він вийшов з автомобіля. Викликавши іншу слідчу оперативну групу, останні склали протокол про затримання та доставили до військкомату.
Водночас, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.
Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735).
Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та додатки до нього, складені у відповідності до вимог чинного законодавства.
Так, згідно диску, на якому міститься відеозапис, ОСОБА_1 був зупинений працівниками ТЦК. Зі слів водія, після цього його зупинили працівники поліції та під час спілкування з працівником поліції було встановлено у ОСОБА_1 відповідні ознаки наркотичного сп`яніння, такі як бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що той відмовився.
Таким чином, поліцейським були встановлені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.
Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі. Водію також роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду. Пропонували підписати протокол про адміністративне правопорушення чи надати свої зауваження, однак останній відмовився на цю пропозицію.
При цьому, при впевненості у відсутності наркотичного сп`яніння, водій зобов`язаний був підтвердити свою добросовісність відповідним оглядом у лікарні. Однак своїми правами розпорядився самостійно, що є наслідком відповідальності за ухилення від огляду на стан сп`яніння, яке виразилось відмовою, зафіксованою відеозаписом.
Отже, своєю поведінкою водій безумовно ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння і таким діям працівниками поліції надано правильну оцінку. 
ОСОБА_1 роз`яснені його права, визначені ст.63Конституції та ст.268КУпАП. Водій відмовився від ознайомлення зі змістом протоколу, що підтверджується відповідним записом у протоколі та матеріалами відеофіксації.
Апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Також, суд звертає увагу на те, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.
Тому, апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд на визначення стану сп`яніння, кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Крім того, доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння суд вважає такими, що не підтверджуються матеріалами справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено відповідні ознаки сп`яніння, а з відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомляли про їх наявність безпосередньо ОСОБА_1 .
Водночас, відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). 
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським 25.10.2025 за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог ч. 5 розд. ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026 у частині безперервності відеофіксації є безпідставними. 
Так, відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). 
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності
Отже, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, апелянтом не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги є безпідставними та надані з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Таким чином,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Крім того, з урахуванням вищезазначених обставин справи, районний суд правильно обрав вид та розмір адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є мінімально можливим, як видом, так і розміром адміністративного стягнення, передбаченого санкцією статті, та за даних обставин справи, з урахуванням особи правопорушника, послужить його вихованню в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Будь-яких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Москаленка залишити без задоволення, а постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 09 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1  - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя