ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/2940/25	

Головуючий суддя І інстанції – Семененко М.О.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 в адміністративній справі №280/2940/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 084050021288 від 20.03.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу період роботи у колгоспі з 11.07.1985 по 05.02.1993 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 13.03.2025 з урахуванням зазначеного періоду та висновків суду. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №084050021288 від 20.03.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 13.08.1985 по 05.02.1993 відповідно до трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 22.04.1986.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 13.03.2025, подану ОСОБА_1 , та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивач не має необхідного страхового стажу. До страхового (трудового) стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 13.08.1985 - 05.02.1993, оскільки відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів в обов`язковому порядку повинні бути завірені підписами та печатками. Із записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 22.04.1986 вбачається, що спірні періоди роботи оформлені неналежним чином оскільки записи з 1985 по 1993 не завірені печатками. Водночас за змістом архівної довідки №05-07/Д-30 від 27.01.2025 відсутні відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 13.03.2025 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі-Порядок 22-1), з 01 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.
Заява позивача від 13.03.2025 про призначення пенсії за віком в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Полтавській області.
Рішенням від 20.03.2025 № 084050021288, прийнятим ГУ ПФУ в Полтавській області, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. В обґрунтування рішення зазначено, що право на призначення пенсії за віком після 60 років мають особи за наявності страхового стажу 32 роки. Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 11 місяців, якого недостатньо для призначення пенсії за віком. Для зарахування періоду роботи в колгоспі згідно трудової книжки колгоспника від 22.04.1986 №11-65, з 13.08.1985 по 05.02.1993, необхідно надати відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів, які в обов`язковому порядку повинні бути завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 «Про трудові книжки колгоспників» (а.с. 17).
Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано трудову книжку колгоспника, в якій містяться відомості про трудову участь в громадському господарстві, прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі та його виконання. Вказані записи в трудовій книжці зроблено у хронологічній послідовності, відсутні ознаки підчисток та підробок, у відповідній графі наведені підставу для внесення відповідних записів, при цьому, всі ці записи завірені печатками та підписами уповноваженої особи. Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Статтею 62 цього ж Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників визначався постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників» (далі - Постанова № 310).
Згідно з п.п. 1, 2 Постанова № 310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.
Відповідно до п.п. 5, 6 Постанови № 310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; причини невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві; на підставі чого внесено запис (дата і номер), відомості про нагородження та заохочення.
Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (п. 13 Постанови № 310).
Згідно з пунктом 14 Постанови правління колгоспів вживають заходи щодо строгого дотримання встановленого порядку ведення трудових книжок, забезпечення кадрів працівників, які ведуть трудові книжки, підготовленими до такої роботи особами, забезпечують належне зберігання архівних документів, які стосуються трудової діяльності колгоспників.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку №637 передбачає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).
При цьому, інші документи, які містять відомості про періоди роботи подаються у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Згідно із записами, внесеними до трудової книжки колгоспника ОСОБА_2 №11-65 від 22.04.1986, наявна інформація про трудову участь позивача у громадському господарстві, зокрема:
- за 1985 рік: 142 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/людино-днів 128;
- за 1986 рік: 305 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/ людино -днів 280;
- за 1987 рік: 332 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/ людино-днів 280;
- за 1988 рік: 318 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/ людино-днів 280;
- за 1989 рік: 344 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/ людино-днів 280;
- за 1990 рік: 293 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/ людино-днів 280;
- за 1991 рік: 328 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/ людино-днів 275;
- за 1992 рік: 318 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/ людино-днів 275;
- за 1993 рік: 277 відпрацьованих людино-днів/виходів на роботу при встановленому мінімумі трудоднів/ людино-днів 275 (а.с. 8).
Вказані записи в трудовій книжці зроблено у хронологічній послідовності, відсутні ознаки підчисток та підробок, при цьому, всі ці записи завірені печатками та підписами голови та бухгалтера колгоспу (а.с. 8).
Крім того відповідно до архівної довідки державного архіву Запорізької області Запорізької обласної держаної адміністрації від 27.01.2025 №05-07/Д-30 позивач був прийнятий в члени колгоспу ім. Чапаєва с. Кінські Роздори Пологівського району Запорізької області (протокол засідання правління від 13.08.1985 №16, протокол загальних зборів уповноважених членів колгоспу від 12.10.1985 №3) (а.с. 15)
Враховуючи те, що записи трудової книжки колгоспника ОСОБА_2 №11-65 містять відомості про виконання позивачем нормативів мінімуму трудової участі в громадському господарстві та спірний період роботи з 13.08.1985 по 05.02.1993 підтверджено відомостями архівної довідки державного архіву Запорізької області Запорізької обласної держаної адміністрації від 27.01.2025 №05-07/Д-30, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 084050021288 від 20.03.2025 та необхідності зобов`язання відповідача зарахувати зазначений період роботи до страхового стажу позивача.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що спірні періоди роботи оформлені неналежним чином через те, що записи трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 з 1985 по 1993 не завірені печатками, адже з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки колгоспника ОСОБА_2 №11-65 вбачається, що записи про трудову участь позивача у громадському господарстві, в тому числі і за спірний період завірені печатками та підписами голови колгоспу та бухгалтера колгоспу (а.с. 8).
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
В частині позовних вимог в задоволенні яких було відмовлено рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 в адміністративній справі № 280/2940/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко