Справа № 344/10685/25 
Провадження № 2/344/707/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Домбровської Г.В.,
секретаря Катрич М.-Т.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
В С Т А Н О В И В: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року у розмірі 82 202,46 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 16.11.2024 року укладено Кредитний договір №16.11.2024-100000551, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 29 000,00 грн., строком на 140 днів.
Згідно вказаного договору було визначено процентну ставку – фіксовану незмінну процентну ставку у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія») 4350,00 грн. Неустойка 290,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до умов Договору та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 29000 грн. строком на 140 днів. ОСОБА_1 16.11.2024 року отримано кредитні кошти у розмірі 29000 грн. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, погасив лише 6 247,00 грн. у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 82 202,46 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28 999,55 грн., процентам в розмірі 36 539,46 грн., комісії в розмірі 2 163,45 грн., неустойки в розмірі 14 500,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Представником Позивача у позовній заяві подано заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 на адресу суду направив заяву, в якій повідомив, що він проходить службу в Збройних Силах України в зоні бойових дій. Просив надати час для вирішення питання безпосередньо з Позивачем на взаємовигідних умовах. Інших заяв чи клопотань, а також відзиву на позов не подавав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
16.11.2024 року ОСОБА_1 погодив пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення Кредитного договору (оферта) №16.11.2024-100000551, відповідно до пункту 1.1 якої є пропозиція ТзОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» укласти електронний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Пунктом 3.1. Договору (Пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) кредитної лінії) передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, комісію.
Електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця, заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (2.1.-2.2.3. Договору).
Як вбачається з п.п.2.3.2-2.3.6. Договору позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону. вказаний Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; Позичальник в особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця обирає умови, на яких бажає класти виладонний кредитний договір: У випадку погодження Кредитодавця на обрані Позичальником умови Кредитодавець У особистому кабінеті на вебсайті Кредитодавця направляє Позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання Позичальником. Також для підписання Позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) позичальнику передається одноразовий ідентифікатор B смс-повідомленні номер Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на вебсайті; телефону, вказаний. Позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір на умовах, викладених у вищевказаних пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку.
Зі змісту зазначеного договору встановлено, що його підписано позичальником одноразовим ідентифікатором Е827, який було надіслано на фінансовий номер телефону Відповідача НОМЕР_1 .
Пунктами 3.1.-3.3.7 Договору передбачено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: 3.3.1. Дата надання/видачі кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.2. Сума Кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.3. Тип кредиту: фінансовий кредит; 3.3.4. Строк, на який надається Кредит: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.5. Дата повернення (виплати) кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.6. Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.7. Графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Заявка є невід`ємною частиною кредитного договору від 16.11.2024 року, з якою Позичальник ознайомився 16.11.2024 року за цим посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompaniі згідно ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» «Кредитодавець». Кредитодавець: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР».
Позичальник ОСОБА_1 надав реквізити 5168-75ХХ-ХХХХ-7203 для перерахунку коштів.
Відповідно до умов Кредитного договору (кредитної лінії) №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року позичальнику надається Кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту 16.11.2024; 2. Сума Кредиту: 29000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит – 140 днів з дати його надання.; Дата повернення (виплати) кредиту 04.04.2025.
Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
У п. 8 зазначено, що комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія") – 4350 грн. 00 коп. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.
Неустойка 290,00 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (пункт 17).
Згідно з п. 18 заявки визначено спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему Bank ID НБУ.
Позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (він ознайомився з нею за посиланням https:// sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii), паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України "Про споживче кредитування", графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту відповідно до правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору (п.20 Заявки).
Із зазначеної заяви встановлено, що вона підписана одноразовим ідентифікатором Е827, який було надіслано на фінансовий номер телефону Відповідача НОМЕР_1 .
Так, згідно листа директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 12.06.2025 року №71-1206, 16.11.2024 року 10:07:26 було успішно перераховано кошти на платіжну карту НОМЕР_2 в сумі 29 000,00 грн., призначення платежу – видача за договором кредиту №16.11.2024-100000551. 
Факт приналежності картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , та перерахунок на цю картку коштів у сумі 29 000,00 грн. 16.11.2024 року стороною Відповідача не спростовано. Докази, які б спростовували такий факт, у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 складає: 28 999,55 грн. - основний борг; 36 539,46 грн. проценти, 2 163,45 грн. – комісія, 14 500,00 грн. – неустойка, Разом 82 202,46 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 16.11.2024 р. по 04.04.2025 р.
Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч.3-6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
Так судом встановлено, що 16.11.2024 року між сторонами укладено кредитний договір №16.11.2024-100000551 у електронному вигляді шляхом підписання ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки.
Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування.
Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема, листом директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 12.06.2025 року №71-1206.
Згідно з наданим Позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 складає: 28 999,55 грн. - основний борг; 36 539,46 грн. проценти, 2 163,45 грн. – комісія, 14 500,00 грн. – неустойка, Разом 82 202,46 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 16.11.2024 р. по 04.04.2025 р.
Крім того, в позовній заяві Позивачем зазначено, що на виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 29.11.2024 року сплачено суму 6247,00 грн.
Отже, з цієї суми на погашення тіла кредиту спрямовано 0,45 грн., на погашення процентів – 4 060,54 грн., на погашення комісії за видачу кредиту – 2 186,01 грн.

Щодо суми процентів за користування кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Так, згідно умов договору №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року строк кредитування 140 днів. Процентна ставка – стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
За розрахунком заборгованості за кредитним договором №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за відсотками складає 36 539,46 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 16.11.2024 р. по 04.04.2025 р.
Розмір процентів Позивачем визначено за ставкою 1% та в межах узгодженого сторонами договору строку кредитування, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з тим, як встановлено Судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.08.2024 року та станом на час розгляду справи проходить військову службу по мобілізації у Збройних Силах України (лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.11.2025 року №10/2/5317, лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.12.2025 року №756/6/26181, які наявні в матеріалах справи).
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в редакції на час укладення договору визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц. 
Таким чином, на Відповідача, як військовослужбовця Збройних Сил України, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходить військову службу станом на час розгляду справи, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме – він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом та неустойки.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.
Таким чином, у період виконання умов кредитного договору №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року на ОСОБА_1 поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», в тому числі в частині звільнення від сплати відсотків за кредитними договорами.
А тому, оскільки Позивачем нараховано проценти за період з 16.11.2024 – 04.04.2025 року, тобто за період, за який Відповідача, як військовослужбовця ЗСУ, законом звільнено від їх сплати, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Позивача відсотків за кредитом в повному обсязі, в якому їх нараховано.
Крім того, Суд вважає за можливе на підставі вищенаведеної норми звільнити Відповідача, як військовослужбовця Збройних Сил України, який, виконуючи свій конституційний обов`язок, з 2023 захищає незалежність та суверенітет Батьківщини, від сплати комісії за видачу кредиту у розмірі 4350,00 грн., сплату якої передбачено пунктом 7 кредитного договору №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року, оскільки це відповідатиме принципам справедливості та добросовісності, як одним із основоположних принципів цивільного судочинства. 
Відтак, за висновком Суду, з ОСОБА_1 за кредитним договором №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року підлягає стягненню лише сума тіла кредиту, яка отримана за кредитним договором, а сума, яку погашено Відповідачем 29.11.2024 року в розмірі 6247,00 грн. підлягає відмінусуванню від суми кредиту (29 000,00 грн. – 6 247,00 грн. = 22 753,00 грн.).

Щодо стягнення неустойки.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти введений 24.02.2022 року воєнний стан, вказана обставина є загальновідомою.
Позивачем нараховано суму неустойки за період з 16.11.2024 року по 04.04.2025 року, тобто на період дії воєнного стану.
Відтак, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України Суд не вбачає підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача суми неустойки в розмірі 14 500,00 грн., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Отже, враховуючи, що Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за укладеним договором в частині погашення тіла кредиту, Суд вважає доведеними наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за Кредитним договором (оферти) №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року, яка складається з: 22 753,00 грн. - основний борг (тіло кредиту). 
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Докази, які б спростовували доводи Позивача та факт невиконання Відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором (оферти) №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року в частині сплати тіла кредиту в сумі 22 753,00 грн. в матеріалах справи відсутні.
Відповідача звільнено від сплати судового збору, а тому такі судові витрати з нього не стягуються.
На підставі викладеного, відповідно до 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 137,141, 263-265, 267,273, 280-283, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського,133-А, код ЄДРПОУ 37356833, заборгованість за Кредитним договором (оферти) №16.11.2024-100000551 від 16.11.2024 року в сумі 22 753,00 грн., яка складається з: 22 753,00 грн. – основний борг (тіло кредиту). 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 22.01.2026 року.

Суддя Домбровська Г.В.