Справа № 574/853/25
Провадження №2/574/61/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року    м. Буринь 

Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Гука Т.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,
розглянувши в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовує тим, що 22.07.2019 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» та був укладений кредитний договір №Z62.21217.005492046, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 35306,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15,0% річних та платою за обслуговування кредитної заборгованості, згідно графіку щомісячних платежів. Згідно із умовами кредитного договору первісний кредитор зобов`язався надати кредит відповідачу, а відповідач зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з нарахованими процентами за користування кредитом, іншими платежами та платою за обслуговування кредитної заборгованості. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, надав кредит відповідачу у розмірі 35306,00 грн. Відповідач зі свого боку не виконав умови кредитного договору. 
25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФІНАНС», укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 
26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», правонаступником якого є ТОВ «СВЕА ФІНАНС», та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №01.02-38/23 від 26.07.2023, відповідно до умов якого право вимоги за вищезазначеним кредитним договором перейшло до «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». 
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 80554,34 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом – 34566,03 грн., сума заборгованості за процентами – 16211,22 грн.; сума заборгованості за плату за обслуговування кредитною заборгованістю – 29777,09 грн..
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 80554,34 грн. та судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 09.10.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав.
З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 22.07.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування №Z62.21217.005492046, за умовами якого банк надає позичальнику кредит на суму 35306,00 грн. на строк 36 місяців до 22.07.2022 року зі сплатою процентної ставки 15% річних (змінювана) за користування кредитом (а.с.19).
Згідно п.1.5 договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 додатку №1 «Інші послуги». Комісійна винагорода за приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку сплачується щомісячно згідно діючих Тарифів банку.
Відповідно до п.1.7 договору, банк надає позичальнику кредит для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 35306,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 позичальника відкритий в «Ідея Банк», а позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4605,13 грн. згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 договору.
Згідно з Додатком № 1 до договору Паспорт споживчого кредиту позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості (платежі за додаткові та супутні послуги банку) в 36 щомісячних внесках 22 числа кожного місяця (а.с.21).
АТ «Ідея банк» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 30700,87 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту від 22.07.2019 (а.с.20).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу вимог ст.ст.525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Тобто, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Згідно зі ст.512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
25.07.2023 між АТ «Ідея Банк»(клієнт) та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов п.2.1 якого, клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та і їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах , визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами,у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку з у захищеному паролем файлі в день укладення цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору (а.с.28-37).
Відповідно додатку 1 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 р. Реєстр боржників № 3 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.21217.005492046 від 22.07.2019 року в сумі 80554,34 грн., з яких: 34566,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16211,22 грн. - сума заборгованості за відсотками; 29777,09 грн. - сума заборгованості за комісією (а.с.43-45).
26.07.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (фактор) укладено договір факторингу №01.02-38/23, відповідно до п.2.1. умов якого клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною Договору (а.с.46-56).
Відповідно до додатку 1 до договору факторингу від 26.07.2023 №01.02-38/23 Реєстр боржників №1 до договору факторингу від 26.07.2023 №01.02-38/23, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.21217.005492046 від 22.07.2019 року в сумі 80554,34 грн., з яких: 34566,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16211,22 грн. - сума заборгованості за відсотками; 29777,09 грн. - сума заборгованості за комісією (а.с.61).
Відповідно наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Z62.21217.005492046 від 22.07.2019 р., станом на 25.07.2023 року, складеної АТ «Ідея Банк» відповідач має загальну заборгованість у розмірі 80554,34 грн. з яких: 34566,03 грн. - заборгованість за основним боргом; 16211,22 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 29777,09 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.27).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором №Z62.21217.005492046, як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», до якого перейшло право вимоги за вказаним договором.
На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між ним та АТ «Ідея Банк», суд приходить до висновку, що право позивача, до якого перейшло право вимоги за ним, порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором у сумі 50777,25 грн., з яких: 34566,03 грн. - заборгованість за основою сумою боргу; 16211,22 грн. - заборгованість за відсотками. 
При вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 29777,09 грн., суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Однак, в договорі кредиту №Z62.21217.005492046 від 22.07.2019 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які встановлена комісія за обслуговування заборгованості.
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні кредитного договору, то положення, укладеного між сторонами, кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щодня сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемним, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21.
Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що включена до розрахунку заборгованості плата за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 29777,09 стягненню не підлягає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. 
Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн. надано: договір №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, правової (правової) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, довіреність від 18.09.2025 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Руденко К.В., акт приймання-передачі наданих послуг №56 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року від 03.03.2025 року, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передач наданих послуг №56 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року від 03.03.2025 року (а.с.72-80).
Проте, враховуючи складність даної справи, яка відноситься до категорії малозначних, а також, що адвокат участі в розгляді справи в суді не приймав, суд вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу, який майже дорівнює половині ціні позову у справі, необґрунтованим та явно завищеним.
Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 5000,00 грн.
Однак, оскільки позов підлягає частковому задоволенню (на 63,03%), то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог, понесені ним судові витрати, на правову допомогу в розмірі 3151,5 грн. та по сплаті судового збору у розмірі 1526,84 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13, 23, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором кредиту та страхування №Z62.21217.005492046№101108541 від 22.05.2024 року у розмірі 50777 (п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 25 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1526 (одна тисяча п`ятсот двадцять шість) грн. 84 коп. та на правову допомогу в розмірі 3151 (три тисячі сто п`ятдесят одна) грн. 50 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», місцезнаходження юридичної особи: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.4, ЄДРПОУ: 41915308. 
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 19.01.2026 року.

Суддя Т.Р. Гук