Справа № 285/5082/25
провадження у справі № 2/0285/445/26
РІШЕННЯ
Іменем України

03 лютого 2026 року м. Звягель 
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді   Коцюби О.М.
за участю секретаря     Лук`янця Н.,
представника позивача    ОСОБА_1 ,
представника відповідача    ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в порядку ст. 199 СК України- 
ВСТАНОВИВ:
11.09.2025 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати із відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчатися — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 25000 грн, щомісячно, до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_5 навчається на другому курсі денної форми навчання в Тернопільському національному медичному університеті імені І.Я. Горбачевського, факультет стоматології. Навчання платне. Окрім цього, донька хворіє хронічним захворюванням печінки та захворюванням зору – міопія. Потребує регулярного обстеження та лікування. Відповідач являється її батьком. Працює у КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» на посаді зубний лікар. Окрім цього, має власну стоматологічну практику у м. Звягель та с. Ярунь Звягельського району. Позивач вказує, що відповідач, може надавати аліменти у розмірі 25000 грн., тому вона звернувся до суду з даним позовом. 
29.10.2025 року до суду надійшов відзив на позов у якому відповідач посилається на те, що матеріальний стан у нього погіршився. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я він був змушений влаштуватись на роботу у КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» на заробітну плату у розмірі 10000 грн. Жодного доказу на підтвердження факту його власної стоматологічної практики позивач не надала. Навпаки, позивач ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем та має власну стоматологічну клініку «Стоматологія «Лія», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач наголошує, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я він пройшов обстеження та 10.04.2023 року у нього було виявлено цукровий діабет 2-го ступеню, тяжка форма, хронічна венозна недостатність, гострий поверхневий висхідний тромбофлібет правої нижньої кінцівки, гіпертонічна хвороба, зроблено хірургічне втручання та інсулінотерапія три рази на добу. У зв`язку із погіршенням здоров`я він був змушений припинити приватну стоматологію та влаштуватись у КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня». Визнав позов частково у розмірі 4000 грн.
Представник позивача — адвокат Кобрина Н.В. у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.
Представник відповідача- адвокат Демчик Н.О. заперечила проти повного задоволення позовних вимог. Просили задовольнити позовні вимоги у розмірі 4000 грн.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
ОСОБА_5 навчається у Тернопільському національному медичному університеті ім. І.Я. Горбачевського на платній основі, що підтверджується копією Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців (а.с. 7). Згідно вказаного договору вартість навчання за різні періоди складає від 52000 до 65000 грн за рік. 
До повноліття ОСОБА_5 із відповідача стягувались аліменти у розмірі 10000 грн. Рішення суду першої інстанції було залишено без зміг Житомирським апеляційним судом. (а.с. 9-14).
Одночасно, відповідач надав свої докази на заперечення проти позову. 
Надав докази про погіршення свого стану здоров`я. Однак, такі докази вже досліджувалися як судом першої інстанції так і апеляційної інстанції та, в результаті розгляду справи, присуджено аліменти у розмірі 10000 грн.
Разом з тим, відповідач надав докази про те, що офіційно влаштований у КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня», на посаді «Лікар стоматолог-ортопед» (а.с. 50). Заробітна плата без відрахувань становить 10000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 “Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів” судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. 
У позові ОСОБА_3 просить стягнути із ОСОБА_4 аліменти у розмірі 25000 грн. Однак, не надає розрахунку вказаної суми. 
Вказану суму суд вважає необґрунтовану виходячи з наступного.
Максимальний розмір сплати за навчання за рік, згідно Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 74 від 19.08.2024 року становить 65250 грн. Тобто у розрахунку на місяць становить 65250/12=5437,5 грн. 
Враховуючи те, що обидві сторони являються стоматологами та мають у місті Звягель приватну стоматологічну практику, кожен, про що у судовому засіданні сторони не заперечували та надано сторонами докази про це (а.с. 17-28, 54-56) то витрати за навчання на обох сторін необхідно покласти порівну 5437,5/2= 2718,75 грн. за один місяць.
Далі, використовуючи аналогію закону, які регулюють подібні за змістом правовідносини то відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України рекомендований мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 
Отже, враховуючи те, що дитина є повнолітньою то, станом на 01.01.2026 року прожитковий мінімум на працездатну особу становить 3328 грн. Вказану суму суд також враховує у розмір матеріальної допомоги для дитини, яка навчається, для кожного із батьків по 3328 грн. 
Тому із відповідача ОСОБА_4 слід стягнути аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 2718,75+3328=6046,76 грн.
Окрім цього, суд враховує, що ОСОБА_5 має захворювання зору та потребує періодичного обстеження та лікування. Для вказаних цілей, на думку суду, буде достатньо витрат у розмірі 3000 грн на місяць, які також мають покладатися на обох батьків рівно — по 1500 грн на кожного.
Отже, остаточний розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та підлягає стягненню із відповідача становить: 7550 грн. 
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У свою чергу, з огляду на вище вказане, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що повнолітня ОСОБА_5 потребує саме такого розміру аліментів, як зазначено у позові, зокрема у розмірі 25000 грн.
Окрім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 180, 182, 184, 199 СК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів в порядку ст. 199 СК України – задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як на повнолітню дитину, що продовжує навчання, у розмірі по 7550,00 грн, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду, з 11.09.2025 року, і до закінчення навчання ОСОБА_5 але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмір 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення його повного тексту.

Головуючий:      О.М. Коцюба