Справа № 420/40244/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф. розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,
встановив:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 79404429 та ВП № 79404480 від 24.11.2025 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 по справі № 420/9787/25, яке набрало законної сили 14.10.2025, ОСОБА_1 07.11.2025 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023. Новий розмір пенсії ОСОБА_1 , встановлений після виконання зазначеного рішення, становить 27102,55 грн. Сума доплати на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/9787/25 за період з 01.02.2023 по 30.11.2025 з урахуванням фактично виплачених сум склала 64734,30 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Виплата нарахованої доплати до пенсії за період з 01.02.2023 по 30.11.2025 в сумі 64734,30 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821.
Ухвала про відкриття провадження доставлена до електронного кабінету відповідача 24.12.2025 року. Відзив до суду не надано.
Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд встановив наступне.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 по справі № 420/9787/25, яке набрало законної сили 14.10.2025 року, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ЮО102222 від 16.01.2025 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням виплачених сум та зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з 01.10.2024 без обмеження її максимальним розміром, та з урахуванням раніше виплачених сум.
16.10.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.
21.10.2025 року відкрито виконавче провадження № 79404429.
21.10.2025 року відкрито виконавче провадження № 79404480.
10.11.2025 року Головне управління повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання рішення суду по справі № 420/9787/25.

24.11.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденком О.С. винесено постанову ВП №79404480 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення суду в повному обсязі без поважних причин.
24.11.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденком О.С. винесено постанову ВП №79404429 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення суду в повному обсязі без поважних причин.
Позивач вважає, що штраф накладено протиправно, оскільки рішення суду виконано у межах повноважень про що державного виконавця було повідомлено.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404 VIII "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини першої, другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника ... .
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Верховний Суд у Постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічна позиція висловлена Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.
Із досліджених судом матеріалів справи установлено, що ГУ ПФУ в Одеській області рішення в частині виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з року виконало. Заборгованість за період до виконання рішення суду нараховано, але виплата здійснюватиметься після виділення коштів із Державного бюджету України.
Таким чином, боржник у межах своїх повноважень рішення суду виконав, про що повідомив державного виконавця, та надав докази відсутності бюджетних асигнувань на виплату коштів за судовими рішеннями.
Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Обставини встановлені судом та на які посилається позивач, в своїй сукупності свідчать, що невиплата в повному обсязі суми доплати пенсії за згаданим судовим рішенням зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю коштів на виділення яких позивач не має впливу.
Враховуючи наведене, позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення в частині виплати суми заборгованості в сумі 64734,30 грн, а причини такої невиплати є поважними відповідно до плану доходів і видатків ГУ ПФУ в Одеській області на 2025 рік.
Верховний Суд України у своїх Постановах (зокрема, від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а та від 21.08.2019 у справі №754/3105/17) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення постанов про накладення на Головне управління штрафу за невиконання судового рішення.
Окрім того, суд зауважує, що оскаржувані постанови взагалі не містить будь-якого вмотивованого обґрунтування про визнання (чи невизнання) наявності поважних причин невиконання рішення суду у справі №420/9787/25,. Будь-яких заходів щодо оцінки підстав невиконання рішення суду відповідачем не вжито.
Аналізуючи наведене правове регулювання у контексті встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідач обмежився лише формальним посиланням на невиконання боржником судового рішення без поважних причини, без врахування положень ст.ст. 18 та 63 Закону №1404-VIII (щодо обов`язку державного виконавця перевірити повне виконання рішення) та дотримання ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до чч. 2, 3 ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень.
Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246, 287 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №79404480 від 24.11.2025 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн та ВП №79404429 від 24.11.2025 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов