308/18211/25

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши адміністративну справу за матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-8 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 справа №308/18313/25 (провадження №3/308/8201/25) та ч.2 ст. 173-8 КУпАП (справа №308/18211/25 провадження №3/308/8200/25).
Справи до суду надійшли одночасно, їх розгляд призначено судом на 13.01.2026.
Згідно ст.. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Суд вважає за можливе проводити спільний розгляд справ.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №767658 від 02.12.2025 вбачається, що 02.12.2025 близько 18:00 год. в АДРЕСА_1 за місцем проживання гр. ОСОБА_1 перебуваючи у п`яному вигляду, вчинила насильство в сім`ї відносно своєї мами гр. ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, вчинила домашнє насильство психологічного характеру чим завдала шкоду психологічного характеру. ТЗП АА634398 , чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №767659 від 02.12.2025 вбачається, що 02.12.2025 близько 19:05 год. в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 не виконала вимоги термінового заборонного припису серії АА 634398 від 02.12.2025 року при зобов`язанні будь-який спосіб контактувати зі своєю матір`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 173-8 КУпАП.
ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, смс на її мобільний номер телефону із електронною повісткою, обставини, які б свідчили про поважність причин її неявки суду невідомі. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому було повідомлено про те, що розгляд справи має відбутися в суді за викликом. Окрім того інформація щодо дати та часу розгляду справи розміщено на офіційному веб-сайті Судова влада України на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною 2статті 173-8 КУпАП, передбачено відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).
Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку); особливий (особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення - ч. 2 цієї статті).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Крім того, п.14 ч.1 ст. 1 зазначеного вище Закону визначено, що психологічне насильство форма домашнього насильства, яка включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно ч.1 та п.10 ч.2 ст. 3 вказаного Закону, предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: вітчим (мачуха) та пасинок(падчерка) .
Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_2 , пояснила, що її донька 02.12.2025 біля 18 год., прийшла додому у п`яному вигляді та вчинила сварку, а саме ображала її нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою.
Згідно матеріалів справи працівниками поліції було винесено ТЗП АА634398, яким заборонено ОСОБА_1 , протягом п`яти діб в будь-яким спосіб контактувати із постраждалою особою ОСОБА_2 . 
Вказане свідчить про вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, її вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілої, ТЗП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №767659 від 02.12.2025, у вину ОСОБА_3 , ставиться те, що вона, 02.12.2025 близько 19:05 год. в АДРЕСА_1 не виконала вимоги термінового заборонного припису серії АА 634398 від 02.12.2025 року при зобов`язанні будь-який спосіб контактувати зі своєю матір`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 173-8 КУпАП.
Зі змісту ТЗП АА634398, вбачається що ОСОБА_1 , заборонено протягом п`яти діб в будь-яким спосіб контактувати із постраждалою особою ОСОБА_2 , починаючи з 02.12.2025.
Згідно письмових пояснень потерпілої її донька 02.12.2025 о 19 год. 00 хв. порушила тимчасовий заборонний припис контактувати із нею, та виганяла її з будинку.
Вказане свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 порушення передбаченого ч.2 ст. 173-8 КУпАП, вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілої; ТЗП АА634398 від 02.12.2025.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає доведеним що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 та ч.2 ст. 173-8 КУпАП.
Відповідно до ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.
За наведених вище обставин, на підставі ст. 36 КУпАП шляхом поглинення менш серйозного адміністративного стягнення більш серйозним, слід призначити адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу. 
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4Закону України «Про судовий збір», суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 справа №308/18313/25 (провадження №3/308/8201/25) та ч.2 ст. 173-8 КУпАП (справа №308/18211/25 провадження №3/308/8200/25) та присвоїти об`єднаній справі єдиний унікальний номер справи №308/18211/25 (провадження №3/308/8200/25).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-8 КУпАП.
У відповідності до ч. 2 ст.36КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. 
Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду         О.В. Фазикош