УХВАЛА
18 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 756/10047/24
провадження № 61-15866ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В., 
розглянув касаційну скаргу представника Київського міського центру зайнятості - Новицького Дмитра Олександровича, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, здійснення перерахунку і виплати заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, в якому просила: 
поновити її на посаді, стягнувши середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 липня 2024 року до дня ухвалення рішення в справі, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 1 129,07 грн;
стягнути з Київського міського центру зайнятості 50 000 грн на відшкодування моральної шкоди;
стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату за період з лютого 2023 року до липня 2024 року в розмірі 72 818,93 грн.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року, позов задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Оболонського управління Київського міського центру зайнятості з 09 липня 2024 року.
Стягнено з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 : 225 814,68 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
У грудні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника Київського міського центру зайнятості - Новицького Д. А., на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року. 
У касаційній скарзі міститься клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження. Оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року, повний текст якої складено 19 листопада 2025 року, є 19 грудня 2025 року, а касаційну скаргу подано до Верховного Суду 16 грудня 2025 року, строк на касаційне оскарження заявником не пропущено.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення попередніх інстанції, ухвалити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, а саме:
застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року в справі № 6-703цс15, у постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 226/1664/18, від 26 червня 2019 року в справі № 761/2096/17, від 01 жовтня 2020 року в справі № 360/1772/19, від 08 жовтня 2020 року в справі № 202/2817/19, від 23 грудня 2020 року в справі № 285/4227/18, від 28 червня 2022 року в справі № 640/942/20, від 13 лютого 2023 року в справі № 295/2725/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
недослідження зібраних в справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України);
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року в частині стягнення 225 814,68 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 1 231,20 грн і 2 258,14 грн судових витрат.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
З огляду на передбачені статтею 445 ЦПК України особливості повороту виконання у цій категорії справ та необхідність забезпечення балансу інтересів сторін на стадії касаційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року в частині стягнення 225 814,68 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині клопотання Верховний Суд відмовляє за недоведеністю наведених заявником ризиків неможливості повороту виконання оскаржуваного судового рішення.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Оболонського районного суду міста Києва цивільну справу № 756/10047/24за позовом  ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, здійснення перерахунку і виплати заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.
Клопотання представника Київського міського центру зайнятості - Новицького Дмитра Олександровича про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року задовольнити частково.
Зупинити, до закінчення перегляду в касаційному порядку, виконання Оболонського районного суду міста Києва в справі № 756/10047/24 в частині стягнення з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 225 814,68 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, крім суми заробітної плати за один місяць.
Зупинити, до закінчення перегляду в касаційному порядку, виконання Оболонського районного суду міста Києва в справі № 756/10047/24 в частині стягнення з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині клопотання відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 31 грудня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді Н. Ю. Сакара
О. М. Осіян
О. В. Ступак