Справа № 201/16175/23
Провадження № 2/201/281/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
15 січня 2026 року м. Дніпро 

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Наумової О.С.,
за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа – Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, 

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина
Короткий зміст позовної заяви

Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобілю марки Toyota Highlander н.з. НОМЕР_1 . 
26.10.2023 сталася ДТП, ха обставинами якої відповідач ОСОБА_2 о 14 год. 10 хвил. по а/д Р-80, керуючи автомобілем МАН н.з. НОМЕР_2 , не вибравши безпечної швидкості, виїхавши на зустрічну смугу, здійснив зіткнення з зустрічним автомобілем Тойота н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху. 
Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі №192/2197/23 від 21.11.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУПАП, яка набрала законної сили 02.12.2023. 
Відповідно до полісу №ЕР-215044927 цивільна-правова відповідальність транспортного засобу МАН L 2000 н.з. НОМЕР_2 , яким керував відповідач, застрахована в ПрАТ «Страхова Група «ТАС». 31.10.2023 позивач отримав від відповідач грошові кошти у розмірі 3200 грн, що є компенсацією суми страхової франшизи. 
03.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до відділення ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у м. Дніпрі з заявою про відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
07.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. з питанням про проведення товарознавчої експертизи щодо визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу автомобіль «Toyota Highlander XLE» н.з НОМЕР_1 на дату ДТП, яке мало місце 26.10.2023. 
Висновком експерта №4711/23 від 28.11.2023 встановлено, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу автомобіль «Toyota Highlander XLE» н.з НОМЕР_1 внаслідок ДТП складає 279490,00 грн. 
Вказаний висновок експерта долучений ОСОБА_1 до заяви до ПрАТ «Страхова Група «ТАС». 
13.12.2023 адвокатом направлено до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» адвокатський запит про надання інформації, відносно розміру страхового відшкодування, яку отримає ОСОБА_3 . Відповіддю ПрАТ «Страхова Група «ТАС» №1904 від 18.12.2023 повідомлено про те, що ОСОБА_3 отримає страхове відшкодування у розмірі 156800,00 грн. 
Оскільки застрахована цивільна-правова відповідальність МАН L 2000 н.з. НОМЕР_2 на суму 160000 грн, а франшиза складає у розмірі 3200 грн. 
21.12.2023 позивач отримав страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у розмірі 156800,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення. 
Враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригоді відбулось з вини ОСОБА_2 , який на правовій підставі керував транспортним засобом, та між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою суду, а також те, що страхова виплата не покриває розмір заподіяної шкоди, у зв`язку з чим звертаємось за захистом та відновленням порушених прав. 
Враховуючи, що позивачеві завдана шкода у розмірі 279490,04 грн, яка частково відшкодована страховою компанією ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у розмірі 156800,00 грн, сплати відповідачем страхової франшизи на суму 3200,00 грн, то з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що становить 119490,04 грн.
На обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди зазначив, що скоєне відповідачем ДТП призвело до змін у житті позивача, необхідності вжиття ним додаткових заходів для нормалізації його життя та усунення всіх негативних явищ завданих цієї подією. Позивач перебував в напруженому емоційному стані, порушився його звичний спосіб та ритм життя, оскільки змушений докладати максимум зусиль для поновлення його порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. Внаслідок пошкодження майна та самого факту ДТП, в возивача виникла роздратованість, постійні переживання та турботи пов`язані із пошкодженням автомобіля, відмовою у добровільному відшкодуванні відповідачем шкоди, що стало наслідком для звернення до суду з метою захисту порушених прав та законних інтересів. Пошкодження транспортного засобу призвело до зміни способу життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права. Так, на два місяці позивач залишився без автомобіля, враховуючи те, що має маленьку дитину, яку необхідно відвозити на планові та профілактичні огляди до лікаря, що стало наслідком для понесення витрат щодо використання послугами таксі. Розмір моральної шкоди оцінює у 30000,00 грн.
На підставі викладеного, просив стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 119490,04 грн та моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. та компенсувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач позовні вимоги не визнав. 20.02.2024 його представник – адвокат Левицький О.С. подав відзив на позовну заяву, у кому не погодився із висновком експерта Дроздова Ю.В. про оцінку розміру шкоди № 4711/23 від 28.11.2023, який зроблений для автомобіля «Toyota Highlander XLE» н.з. АЕЗЗООКС, тоді як позивач, відповідно до свідоцтва про реєстрацію КТЗ, володіє автомобілем «Toyota Highlander» н.з. АЕЗЗООКС. Відмінність у комплектаціях транспортних засобів може суттєво відображатися на вартості відновлювально-ремонтних робіт. У висновку в розділі «Визначення ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження» не наведено, з яких джерел, за який період, у яких регіонах бралися показники вартості аналогічних транспортних засобів, приклади відсутні. Ринкова вартість транспортного засобу безпідставно завищена, що у сукупності штучно створює підстави для збільшення виплати матеріального збитку.
Відповідно до протоколу огляду КТЗ від 07.11.2023, огляд проводився в присутності власника ОСОБА_1 та другого учасника ДТП ОСОБА_2 , але в протоколі та додатках до нього відсутні підписи учасників огляду. Крім того, експерт самостійно заповнив таблицю виявлених ушкоджень під час огляду КТЗ, при цьому не надав та заборонив кому-небудь ознайомитися з переліком встановлених ним ушкоджень, що може свідчити про його упередженість та особисту зацікавленість у збільшенні кількості ушкоджень та вартості матеріального збитку. Не можливо порівняти протокол виявлених експертом ушкоджень з калькуляцією ремонту через складність викладеного рукописного тексту у протоколі огляду. Тому у відповідача відсутня можливість пересвідчитися у викладеному та погодитися із зазначеним. 
У висновку у примітці зазначено, що вартість запасних частин до ТЗ відповідають рекомендованим роздрібним цінам генерального імпортера Тойота в Україні, представлені в ліцензійному програмному продукті «AUDATEX», але експертом не було зазначено, які деталі були до цього встановлені на пошкоджений КТЗ для розуміння відповідності їх рекомендаціям генерального партнера імпортера Тойота в Україні пошкоджений ТЗ було викуплено на аукціоні іншої країни з пошкодженнями значно більшими, ніж зазначено у протоколі огляду експерта (інформація про аукціон додається).
Ринкова вартість та вартість нового транспортного засобу безпідставно завищені, що у сукупності штучно створює підстави для збільшення позовних вимог.
Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, відповідно до вищезазначеного є необґрунтованим та невірним. 
Не погодився із вимогою про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн, оскільки вважав не доведеною відповідними доказами. Позивач від моменту ДТП 26.10.2023 постійно переміщувався на транспортному засобі, який належить його сестрі, про що він сам зазначив у телефонних розмовах та приїздив до місця роботи відповідача. 
Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача – адвокат Федосєєв Є.О. надав 26.02.2024 відповідь на відзив, у якому по суті справи вказав, що висновок експерта №4711/23 від 28.11.2023 про вартість матеріального збитку поданий у відповідності до ст. 106 ЦПК України та є належним і допустимим доказом. Предметом оцінки є пошкодження автомобіля саме внаслідок ДТП з вини відповідача, що видно з даних звіту, на об`єктивність проведеного дослідження не впливає. Міркування скаржника про те, що автомобіль позивача мав ушкодження, які виникли ще перед подією ДТП, доказами не підтверджуються. Враховуючи те, що відповідач у відзиві на позовну заяву, в силу частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надав доказів на противагу поданого позивачем висновку експертизи, не спростував визначений розмір матеріального збитку та вартість транспортного засобу після ДТП, а отже не довів, що такі визначено експертним дослідженням неправильно, у зв`язку з чим висновок експерта №4711/23 від 28.11.2023 належним чином підтверджує розмір заподіяних внаслідок ДТП збитків. Посилання на те, що з моменту ДТП позивач постійно переміщувався на транспортному засобі, який належить його сестрі, не підтверджене доказами.
Наполягав на задоволенні позову.

12.03.2024 представник відповідача подав заперечення на відповідь (а.с. 135 - 156 т. 1), у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх недоведеності. 

Рух справи.

Ухвалою судді від 03.01.2024 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено у загальному провадженні (а.с. 97 т. 1).
Ухвалою суду від19.03.2024 за клопотання відповідача призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення експерта поставити питання відповідача про реальну вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіль «Toyota Highlander XLE» на дату ДТП, реальну ринкову вартість на момент пошкодження транспортного засобу, про проведення ремонтно-відновлювальні роботи на автомобілі з дати ДТП і до теперішнього часу. Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача. Роз`яснено, що у разі відмови чи ухилення від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, експерт має право провести експертне дослідження у межах питань, за які проведено оплату. Провадження у справі на період проведення експертизи – зупинене (а.с. 168 – 169 т. 1).
18.06.2024 до суду надійшло клопотання експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 21.03.2024 про надання додаткових матеріалів, необхідних для складання висновку експерта за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи по матеріалам цивільної справи та рахунок-фактура на оплату експертизи, повернута цивільна справа (а.с. 174 – 178 т. 1).
Ухвалою суду від 19.06.2024 провадження у справі відновлене (а.с. 179 т. 1).
Ухвалою суду від 21.11.2024 за клопотання відповідача вдруге призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення експерта поставити питання відповідача вже з урахуванням клопотання експерта, зобов`язано відповідача ОСОБА_2 надати експертові для огляду і проведення дослідження в повному обсязі його КТЗ марки Toyota, моделі Highlander, або повідомити конкретні місце та час, у який КТЗ може бути досліджене за місцем його зберігання в присутності зацікавлених осіб, за умовами безперешкодного доступу до них і належних умов праці, зокрема можливості огляду, опису та фотографування.
Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача. Роз`яснено, що у разі відмови чи ухилення від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, експерт має право провести експертне дослідження у межах питань, за які проведено оплату. Провадження у справі на період проведення експертизи – зупинене (а.с. 224-226 т. 1).
04.03.2025 до суду надійшло повідомлення експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення судової експертизи від 24.02.2025 № СЕ-19/104-25/191-АВ, яким експертом повідомлено, що раніше ним направлялося клопотання експерта № СЕ-19/104-25/191-АВ (вих. № 19/104/13/2-622-2025 від 07.01.2025) про надання додаткових матеріалів та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертного дослідження в якому пропонувалося викласти друге запитання в іншій редакції та надати для огляду і проведення дослідження в повному обсязі, КТЗ, марки Toyota, моделі Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2016, № кузову НОМЕР_3 м. Дніпро, вул. Шевченка, 37, або повідомити конкретні місце та час, у який КТЗ марки Toyota, моделі Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2016, № кузову НОМЕР_3 може бути досліджений за місцем його зберігання в присутності зацікавлених осіб, за умови безперешкодного доступу до них і належних умов праці, зокрема можливості огляду, опису та фотографування; надати для проведення дослідження в повному обсязі, вільний доступ до вищевказаного КТЗ та номерів агрегатів, з можливістю демонтажу навісного обладнання; запросити усіх зацікавлених осіб (учасників ДТП); дату та час огляду попередньо погодити з експертом письмово.
Зазначено, що 13.02.2025 надійшла оплата за рахунок фактурою № ДН 2024-663 від ОСОБА_2 . Але станом на 24.02.2025 відповідь на заявлене клопотання не надходило.
Оскільки експерту не надано до огляду, для проведення дослідження, колісний транспортний засіб марки Toyota, моделі Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2016, № кузову НОМЕР_3 , що унеможливлює органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ, його комплектність, укомплектованість, технічний стан, пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна, а також неможливо визначити обсяг ремонтних робіт, запчастин і витратних матеріалів, необхідних для його відновлення, таким чином, експерту не надано вихідних даних необхідних для проведення дорученої судової експертизи, що унеможливлює її проведення. 
У зв`язку із вищезазначеним, згідно пункту 8 статті 72 ЦПК України, експертом повідомлено про неможливість проведення судової експертизи (а.с. 229 – 232 т. 1).
Ухвалою суду від 05.03.2025 провадження у справі відновлене (а.с. 234 т. 1).
Ухвалою суду від 12.06.2025 за клопотання відповідача втретє призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу. На вирішення експерта поставити питання відповідача (у редакції другого питання, запропонованій експертом у повідомленні від 24.02.20254 № СЕ-19/104-25/191-АВ): 1. Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки Toyota, моделі Highlander, станом на момент проведення дослідження; 2. Яка середня ринкова ціна транспортного засобу марки Toyota, моделі Highlander, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався (зберігався) станом на момент проведення дослідження?
Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 надати експертові для огляду і проведення дослідження в повному обсязі, колісний транспортний засіб марки Toyota, моделі Highlander або повідомити письмово експертові конкретні місце та час, у який КТЗ може бути досліджений за місцем його зберігання в присутності зацікавлених осіб, за умови безперешкодного доступу до них і належних умов праці, зокрема можливості огляду, опису та фотографування. Провадження у справі на період проведення експертизи – зупинене (а.с. 14-17 т. 2).
22.11.2025 до суду надійшло клопотання експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 15.07.2025 про оплату вартості проведення транспортно-товарознавчої експертизи, надання, для огляду і проведення дослідження в повному обсязі КТЗ марки Toyota, моделі Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2016, № кузову НОМЕР_4 м. Дніпро, вул. Будівельників, 23, або повідомити конкретні місце та час, у який КТЗ марки Toyota, моделі Highlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2016, № кузову НОМЕР_3 може бути досліджений за місцем його зберігання в присутності зацікавлених осіб, за умови безперешкодного доступу до них і належних умов праці, зокрема можливості огляду, опису та фотографування; надання для проведення дослідження в повному обсязі, вільного доступу до вищевказаного КТЗ та номерів агрегатів, з можливістю демонтажу навісного обладнання; запрошення усіх зацікавлених осіб (учасників ДТП); дату та час огляду попередньо погодити з експертом письмово (а.с. 18-20 т. 2). Вказане клопотання доведено до відома відповідача шляхом розміщення в електронному кабінеті. 
29.09.2025 до суду надійшло повідомлення експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення судової експертизи від 28.08.2025 № СЕ-19/104-25/26511-АВ у зв`язку із ненадання для огляду КТЗ та несплатою за проведення експертизи (а.с. 24-25 т. 2).
Підготовче засідання у справі закрите 21.10.2025 та справа призначена до судового розгляду (а.с. 35 т. 2). 
Представник позивача – адвокат Федосєєв Є.О. просив справу розглядати без його участі (а.с. 41 т. 1).
Відповідач та його представник – адвокат Левицький О.С. в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином через підсистему «Електронний суд» шляхом доставлення судової повістки до електронного кабінету у порядку ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 39 т. 1).
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивачеві ОСОБА_1 належить на праві власності транспортний засіб марки Toyota Highlander н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а.с. 35 т. 1). 
26.10.2023 сталася ДТП, за обставинами якої відповідач ОСОБА_2 о 14 год. 10 хвил. по а/д Р-80, керуючи автомобілем МАН н.з. НОМЕР_2 , не вибравши безпечної швидкості, виїхавши на зустрічну смугу, здійснив зіткнення з зустрічним автомобілем Тойота н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху. 
Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області по справі №192/2197/23 від 21.11.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУПАП (а.с. 36-37 т. 1).
Відповідно до полісу № ЕР-215044927 цивільна-правова відповідальність транспортного засобу МАН L 2000 н.з. НОМЕР_2 відповідача ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «Страхова Група «ТАС», ліміт відповідальності страховика за майнову шкоду становить 160000,00 грн (а.с. 39 т. 1). 
31.10.2023 позивач вказує, що отримав від відповідач грошові кошти у розмірі 3200,00 грн, що є компенсацією суми страхової франшизи, що підтверджується копією платіжного доручення та скріншотом особистого листування сторін (а.с. 70-71 т. 1). 
03.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до відділення ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у м. Дніпрі з заявою про відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вхідний номер Вх/1649 від 06.11.2023 (а.с. 40 т. 1). 
07.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. з питанням про проведення товарознавчої експертизи щодо визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу автомобіль «Toyota Highlander XLE» н.з НОМЕР_1 на дату ДТП, яке мало місце 26.10.2023. 
Висновком експерта Дроздова Ю.В. № 4711/23 від 28.11.2023 встановлено, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу автомобіль «Toyota Highlander XLE» н.з НОМЕР_1 внаслідок ДТП складає 279490,00 грн. (а.с. 72-80 т. 1).
21.12.2023 позивач отримав страхове відшкодування від ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у розмірі 156800,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення (а.с. 71а т. 1). 

2. Мотивувальна частина
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.
Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно із ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Щодо страхового відшкодування

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Згідно із п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі 
визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.
Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.
Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.
Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони – страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.
Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.
Згідно зі ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 cт. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За змістом норм ст. 1166 ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.
При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. У свою чергу, останній має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.
Постановою суду визнано винним відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95 цс 20).
ПрАТ «Страхова Група «ТАС» сплатило позивачеві як потерпілому страхове відшкодування в розмірі 156800,00 грн, відповідач вже сплатив позивачеві франшизу в сумі 3200,00 грн., тому залишок невідшкодованої матеріальної шкоди складає: 119490,04 (279490,04-156800,00 – 3200,00), яку має сплатити відповідач як винна у ДТП особа.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.
Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.
Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Позивач реалізував своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону і звернулась до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку.
Судовий експерт Дроздов Ю.В. особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Закону України Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав». Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по дентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет.
Висновок експерта Дроздова Ю.В. відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Суд не приймає доводи відповідача про невідповідність висновку експерта Дроздова Ю.В. № 4711/23 від 28.11.2023 фактичним пошкодженням та невірну оцінку, оскільки жодних спростувань відповідач такому висновку не надав. Суд за клопотанням представника відповідача тричі призначав у справі автотоварознавчу експертизу, на вирішення експерта поставити питання відповідача ОСОБА_2 , також з урахуванням клопотання експерта, зобов`язував відповідача надати експертові для огляду і проведення дослідження в повному обсязі його КТЗ та сплатити кошти за проведення експертизи. Внаслідок невиконання клопотань експерта експертиза проведена не була, а тому суд, з урахуванням принципу загальності, виходить із наявних у матеріалах справи доказів, які надані учасниками справи на підтвердження своїх вимог ті заперечень. 
Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_2 119490,04 грн матеріального збитку підлягають задоволенню.

Щодо моральної шкоди

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
На обґрунтування заподіяння моральної шкоди, позивач вказав, що скоєне відповідачем ДТП призвело до змін у житті позивача, необхідності вжиття ним додаткових заходів для нормалізації його життя та усунення всіх негативних явищ завданих цієї подією. Позивач перебував в напруженому емоційному стані, порушився його звичний спосіб та ритм життя, оскільки змушений докладати максимум зусиль для поновлення його порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. Внаслідок пошкодження майна та самого факту ДТП, у нього виникла роздратованість, постійні переживання та турботи пов`язані із пошкодженням автомобіля, відмовою у добровільному відшкодуванні відповідачем шкоди, що стало наслідком для звернення до суду з метою захисту порушених прав та законних інтересів. Пошкодження його майна призвело до зміни способу життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права. На два місяці він залишився без автомобіля. 
Суд вважає, що позивачеві були спричинені моральні страждання, які полягали у стражданням з приводу пошкодження належного їй майна. Однак суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди оцінені ним суб`єктивно і є завищеними, у зв`язку з чим вважає за необхідним задовольнити їх на суму 10000,00 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову із відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2268,51 грн (а.с. 1, 2 т. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа – Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 119490,04 грн та моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 10000,00 грн, а всього 129490,04 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2268,51 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 19 січня 2026 року.

Суддя О.С. Наумова