Справа № 450/1602/25 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є. 
Провадження № 33/811/1793/25 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,
при секретарі судового засідання – Радзевич Н.С.,
з участю захисника – адвоката – Клострейх О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Клострейх Олени Володимирівни на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року,
в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору. 
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 13.04.2025 о 20.20 год на вул. Новій, 2 в с. Зимна Вода Львівського району Львівської області керував автомобілем марки «Вольво», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі. Згідно з висновком лікаря №000717 від 13.04.2025 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат – 2,14 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді, захисник – Клострейх О.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що постанова судді прийнята за неповного з`ясування обставин справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Апелянт зауважує, що працівники поліції, спілкуючись з ОСОБА_1 , пропонуючи незаконний огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не розібралися в ситуації, не повідомили особі про наявність конкретних ознак сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Вказує на неправильну кваліфікацію за ПДР, зокрема, зазначає, що з відеозапису вбачається, що о 22.11 хв. ОСОБА_1 відмовляється від підпису висновку, та також не згідний з результатом Драгера та відмовляється продути Драгер вдруге.
Вважає, що ОСОБА_1 не пройшов повністю огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відтак протокол слід було складати не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду.
Окрім цього, звертає увагу, що ОСОБА_1 уже був позбавлений права керування та поліцейським про це було відомо, оскільки подія мала місце 13.04.2025, а рішення апеляційного суду щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП постановлено 23.08.2024, а тому протокол слід було складати за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Також на думку апелянта, зважаючи, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, то огляд на стан алкогольного сп`яніння останнього слід було проводити відповідно до ст. 266-1 КУпАП уповноваженою на це особою.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 у судове засідання не прибув. 
Захисник Клострейх О.В. повідомила, що такий перебуває на службі у ЗСУ та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з чим долучила клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.
Щодо вказаного клопотання апеляційний суд звертає увагу, що у КУпАП передбачено випадки зупинення розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення. Відповідно до частини четвертої статті 277 цього Кодексу строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється у разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці, тощо). 
Інших випадків розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення в КУпАП не передбачено, тому зупинення судового провадження в справах про інші адміністративні правопорушення можливе лише після внесення відповідних змін до цього Кодексу, відтак апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.
Захисник – адвокат Клострейх О.В не заперечувала проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене, з метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, та враховуючи вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №299695 від 13.04.2025 (а.с. 1) ОСОБА_1 13 квітня 2025 року о 20.20 год. на вул. Новій, 2 в с. Зимна Вода Львівського району Львівської області керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі (висновок лікаря №000717 від 13.04.2025). Таким чином ОСОБА_2 порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху.
Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, у такому містяться вся необхідна інформація.
Викладені в протоколі обставини підтверджуються даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7) та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіро обличчя. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000717 від 13.04.2025, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).
Апеляційний суд відкидає твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення слід було складати за порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, а не 2.9а ПДР з тих підстав що ОСОБА_1 відмовився вдруге продути спеціальний технічний засіб.
Медичний огляд ОСОБА_1 був проведений у спеціалізованому медичному закладі КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» лікарем - наркологом у кваліфікації якого суд не має підстав сумніватися, висновок виготовлений на офіційному бланку, як того вимагає законодавство.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відбувається не тільки за допомогою спеціальних технічних засобів, а й на підставі встановлення зовнішнього вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності вегето-судинних реакцій, рухової сфери обстежуваної особи тощо. Тобто, висновок про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння здійснюється лікарем як на підставі комплексу об`єктивних показників так і з використання спеціальних технічних засобів.
Також безпідставними є покликання апелянта про те, що дії ОСОБА_1 слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 КУпАП з тих підстав, що останній уже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (постанова набрала законної сили 23.08.2024), про що працівникам поліції було відомо.
Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Апеляційним судом встановлено, що постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 24 травня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постановою Львівського апеляційного суду від 23.08.2024 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. При цьому слід зауважити, що подія мала місце 25 червня 2023 року.
Враховуючи наведене твердження апелянта про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП повторно протягом року, не відповідає дійсності. 
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 , який є діючим військовослужбовцем, нібито, складено не уповноваженою на те особою та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП
При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.
Отже, в даному випадку ОСОБА_1 як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.
Твердження захисту, що огляд останнього на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП ґрунтуються на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.
Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Клострейх Олени Володимирівни залишити без задоволення.
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА