Справа № 161/25492/25 
Провадження № 3/161/242/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк   15 січня 2026 року 
Луцький міськрайонний суд в особі судді Філюк Т.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 ,
- за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення
В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 428398 від 07 грудня 2025 року вбачається, що 07.12.2025 року близько 20:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї доньки гр.. ОСОБА_1 , а саме, словесно ображав, погрожув, принижував, шарпав, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 .
Такі дії  ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 вину, у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
За змістом положень ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Приписами ч.2 ст.3 даного Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 даного Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні.
Суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За таких обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства.
Разом з тим, статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Вирішуючи питання при накладенні стягнення, суд враховує особу правопорушника, обставини правопорушення, за яких воно було вчинене.
Із характеру вчиненого правопорушення слідує, що воно не призвело до настання негативних суспільних наслідків, вважаю за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності за малозначністю і обмежитись усним зауваженням, роз`яснивши протиправний характер його поведінки й неприпустимість у майбутньому допускати вчинення подібних правопорушень. Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 38 рішення від 16.10.2008 в справі «Ізмайлов проти Росії» вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи»; з огляду на вказане, суд вважає, що призначення ОСОБА_1 майнового стягнення у виді суми штрафу становитиме «особистий надмірний тягар для особи», несумісний зі ступенем суспільної шкідливості його діяння.
З наведених вище підстав, суд, вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП, а саме: звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області     Т. М. Філюк