П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/10955/25 
       Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.   
                  Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.   
09 грудня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Віньковецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачеві.
Не погоджуючись з ухвалою про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, при цьому посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.06.2025 позовну заяву позивача залишено без руху та зазначено, що перелічені недоліки повинні бути усунені позивачкою протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом: подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.
На виконання вимог ухвали суду, позивач подала до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, в якій зазначила такий строк пропущено нею через незадовільний стан здоров`я (є особою з інвалідністю та потребує постійного лікування), а також те, що очікувала на відповідь від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яку отримала у грудні 2024 року.
З метою забезпечення доступу до правосуддя та надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви, ухвалою суду від 31.07.2025 продовжено строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.06.2025.
На виконання вказаної ухвали суду, позивач надала пояснення, де фактично зазначила ті самі обставини, на які посилалась у попередній заяві (незадовільний стан здоров`я).
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка у заяві про усунення недоліків поданої позовної заяви на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, не навела обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом, а тому наявні підстави для повернення позовної заяви особі, яка її подала.
Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Згідно із ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Водночас, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
При цьому, з урахуванням положень ст.ст.122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.
Згідно із ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Водночас поважність таких причин повинен доводити саме заявник (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 806/2321/16, постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.06.2021 у справі № 160/6700/19).
Позивач просить скасувати як незаконні відповіді ОСОБА_2 від 11.04.2024, від 20.05.2024, від 31.07.2024, визнати його дії незаконними та некомпетентними, зобов`язати селищну раду провести обстеження її ділянок згідно з поданими заявами 20.03.2024, 25.04.2024, 07.08.2024 відповідною комісією відповідно до положення про неї.
Про порушення своїх прав позивач повинна була дізнатися у момент отримання зазначених листів, однак у позовній заяві дати, коли їх отримала позивач не зазначила.
Оскільки до суду позивач звернулася 23.06.2025 (згідно із відбитком печатки відділення поштового зв`язку), нею пропущено строк звернення до суду.
Між тим, судом першої інстанції враховано пояснення позивача щодо наявності причин, які, на її думку, могли бути перешкодою для вчасного звернення до суду та вказано на те, що позивач могла подати вказаний позов вчасно, однак відповідним правом не скористалась.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі №420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.
Крім того, установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень (постанова Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивачка у заяві про усунення недоліків поданої позовної заяви на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, не навела обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду з позовом.
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.
Згідно із ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з достатнім обґрунтуванням нормами процесуального та матеріального права, а тому підстави для її скасування або зміни відсутні. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.