П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3732/25 
Головуючий у І інстанції: Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С. 
21 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ТОВ "INTER CARS UKRAINE", звернулося до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (відповідача), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №34 від 27 лютого 2025 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "INTER CARS UKRAINE" (код ЄДРПОУ 30865632)".
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 09.05.2025 позов задовольнив у повному обсязі. 
Судове рішення мотивоване тим, що оскільки перевірка вже відбулась, за її наслідком були винесені податкові повідомлення - рішення (які подальшому скасовані в судовому порядку), то повторна перевірка за ці ж періоди із тих самих питань та обставин є протиправною. У цій справі наказ було оскаржено позивачем до суду до початку перевірки, адміністративний позов зареєстровано в суді 07 березня 2025 року, тобто ще до початку перевірки, яка мала розпочатись лише 26.03.2025, тому оскаржуваний наказ в цій справі є нереалізованим та може бути предметом оскарження.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що належним способом захисту у даному випадку є оскарження рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, а не самого наказу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що законодавство України: статті 19, 55 Конституції України, статті 1, 2, 5 КАС України, стаття 56, пункт 77.4 ст. 77 ПК України, у вказаних випадках передбачає такий спосіб захисту, як визнання наказу (рішення) про проведення документальної планової виїзної перевірки протиправним та його скасування. Саме тому оскарження наказу про призначення перевірки є реалізацією прав і законних інтересів платника податків
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 березня 2025 року позивач отримав засобами поштового зв`язку повідомлення №8/33-00-07-04 від 27.02.2025 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «INTER CARS UKRAINE» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.
Зазначеним повідомленням на позивача було покладено обов`язок: забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.
Разом з повідомленням позивач отримав копію наказу відповідача від 27 лютого 2025 року № 34 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «INTER CARS UKRAINE» (код ЄДРПОУ 30865632)».
Цим наказом вирішено провести документальну планову виїзну перевірку позивача з 26 березня 2025 року тривалістю 30 робочих днів, за період діяльності з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2024 року, а щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2014 по 31 грудня 2024 року.
Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, Податковий кодекс України (ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1 статті 1 ПК України).
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки, які проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Положеннями статті 77 ПК України врегульовано порядок проведення документальних планових перевірок.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п. 77.6 ст. 77 ПК України).
Пунктом 77.3 ст.77 ПК України встановлена заборона на проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.
Отже, Податковим кодексом України не встановлено контролюючому органу права та/або обов`язку на повторне призначення та проведення планової документальної перевірки, крім описаного у п.п. 78.1.12 ПК України випадку, натомість, ПК України встановлено заборону на проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами (крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами) та визначено граничні періоди, за які можуть проводитися перевірки платників податків.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, що Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків у 2021 році вже була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «INTER CARS UKRAINE» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 30.06.2021, законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 30.06.2021.
За результатами перевірки, винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
- форми "Р" від 15 липня 2022 року №159/33000701 на суму 1565148,75 грн, за яким ТОВ "INTER CARS UKRAINE" сума грошового зобов`язання збільшена з податку на прибуток на суму 1360513,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 204635,75 грн;
- форми "Р" від 26 січня 2022 року № 15/33000701 на суму 8682367,89 грн, за яким TOB "INTER CARS UKRAINE" сума грошового зобов`язання збільшена з податку на додану вартість на суму 6945894,31 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1736473,58 грн;
- форми "В4" від 26 січня 2022 року № 16/33000701 на суму 252588,42 грн, за яким TOB "INTER CARS UKRAINE" зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на 252588,42 грн;
- форми "ПН" від 26 січня 2022 року № 17/33000701 на суму 51000 грн, за яким до TOB "INTER CARS UKRAINE" застосовано штраф на загальну суму 51000 грн за платежем податок на додану вартість;
- форми "Д" від 26 січня 2022 року №18/33-00-07-02 на суму 1425994,27 грн, за яким ТОВ "INTER CARS UKRAINE" сума грошового зобов`язання збільшена з податку на доходи з фізичних осіб на суму 1146511,67 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 114 651,17 грн та нараховано пені в розмірі 164831,43 грн;
- форми "Д" від 26 січня 2022 року № 22/33-00-07-02 на суму 97443,25 грн, за яким TOB "INTER CARS UKRAINE" сума грошового зобов`язання збільшена за платежем військовий збір на суму 78345,23 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 7834,52 грн та нараховано пені в розмірі 11263,50 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі №560/8337/22 - позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.01.2022 року №15/33000701, №16/33000701, №17/33000701, №18/33-00-07-02, №22/33-00-07-02, від 15.07.2022 №159/33000701.
При цьому, суд першої інстанції передчасно вважав, що оскільки перевірка вже відбулась, за її наслідком були винесені податкові повідомлення - рішення (які подальшому скасовані в судовому порядку), то повторна перевірка за ці ж періоди із тих самих питань та обставин є протиправною.
Також зазначає, що у цій справі наказ було оскаржено позивачем до суду до початку перевірки. Адміністративний позов зареєстровано в суді 07 березня 2025 року, тобто ще до початку перевірки, яка мала розпочатись лише 26.03.2025, тому оскаржуваний наказ в цій справі є нереалізованим та може бути предметом оскарження.
Разом з тим, пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт – це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що “… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію”.
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 9-рп/2008 у справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи “правового акта індивідуальної дії” правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що “правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)” стосуються окремих осіб, “розраховані на персональне (індивідуальне) застосування” і після реалізації вичерпують свою дію.
Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
В свою чергу, поняття “спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства” слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 виходила з того, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні та проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому, його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
В апеляційній скарзі представник відповідача зазначає, що 26.03.2025 працівниками Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків пред`явлено головному бухгалтеру ТОВ "INTER CARS UKRAINE" - ОСОБА_1 направлення на перевірку №70/33-00-07-01 та №71/33-00-07-01 від 26.03.2025 року, що підтверджується підписами у направленнях на перевірку від 26.03.2025 №70/33-00-07-01 та №71/33-00-07-01.
Вказане свідчить про те, що зі сторони позивача відбувся допуск до проведення документальної позапланової виїзної перевірки (оскаржуваний наказ в межах даної справи), а тому, він вважається також реалізованим, таким, що вичерпав свою дію, а тому взагалі не підлягає судовому оскарженню.
Отже, акт індивідуальної дії, а саме спірний у цій справі наказ від 27.02.2025 року №34 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "INTER CARS UKRAINE" вичерпав свою дію, оскільки контролюючий орган розпочав проведення перевірки.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що позов про визнання протиправним та скасування наказу відповідача №34 від 27 лютого 2025 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "INTER CARS UKRAINE" не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.10.2025 у справі №460/5464/20. 
Крім того, Верховний Суд в постанові від 07.03.2024 у справі №320/5934/23, надаючи оцінку аргументам представника позивача про те, що Велика Палата Верховного Суду у справі №816/228/17 розглядала випадок, коли вже відбувся допуск посадових осіб відповідача до перевірки, у той час як у справі №320/5934/23 платник податку звернувся до суду ще до початку її проведення, вказав, що такі обставини не були ключовими при вирішенні Великою Палатою Верховного Суду виключної правової проблеми в межах розгляду справи №816/228/17 і зміна таких не зумовлює іншого тлумачення тих норм, правовий висновок щодо тлумачення яких був викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. 
Також суд роз`яснює, що такі позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку жодного судочинства.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі в цій справі. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року скасувати, а провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії закрити.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.