П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/21352/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А. 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
21 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України , в якому просив скасувати постанову від 28.11.2025 ВП № 79083793 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі №560/398/25 виконано в повному обсязі, відповідно до вимог чинного законодавства, а тому постанова державного виконавця від 28.11.2025 ВП № 79083793 про накладення штрафу є безпідставною та підлягає скасуванню. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 31 грудня 2025 року рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ГУ ПФУ в Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі №560/398/25, яке набрало законної сили згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2025, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.12.2024 №ХС53294 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

6. У подальшому головним державним виконавцем постановою від 11.09.2025 відкрито виконавче провадження № 79083793 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.08.2025 №560/398/25.

7. 28.11.2025 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за невиконання рішення суду.

8. У зазначеній постанові вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 31.10.2025 повідомило про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2025, а саме про здійснення з 01.03.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.12.2024 № ХС53294 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

9. Згідно з наданою інформацією, розмір пенсії після перерахунку станом на 01.03.2023 склав 16 935,79 грн.

10. Сума доплати за період з 01.03.2023 по 31.10.2025 становить 118902,00 грн, у тому числі: за минулий час з 01.03.2023 по 27.07.2025 - 106 601,34 грн; за період з дати набрання рішенням законної сили з 28.07.2025 по 31.10.2025 - 12 300,66 грн.

11. 07.11.2025 на адресу відділу примусового виконання рішень надійшла заява стягувача, у якій державного виконавця повідомлено про те, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/398/25 не виконано.

12. Під час перевірки наданої інформації та документів, доданих до відповіді боржника на вимогу державного виконавця щодо виконання рішення суду, встановлено, що рішення суду фактично не виконано. Виплата пенсії здійснюється без урахування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/398/25.

13. Зокрема, відповідно до розрахунку пенсії стягувача за матеріалами пенсійної справи встановлено, що пенсія виплачується не в повному розмірі: станом на 01.03.2025 розмір пенсії мав становити 19 783,88 грн. , тоді як фактично виплачується 15 852,74 грн. 

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

14. Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

15. Відповідно до ч.2, 4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

16. Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

17. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

18. Частиною шостою статті 26 Закону №1404 передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

19. Згідно з ч.1-2 ст.63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

20. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

21. Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404.

22. Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

23. За умовами ч. 2 ст. 75 Закону №1404 у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

24. Отже, вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

25. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі №560/398/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.12.2024 №ХС53294 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

26. Рішення набрало законної сили 28.07.2025. Тобто, з липня 2025 року пенсійний орган зобов`язаний платити ОСОБА_1 пенсію у збільшеному розмірі відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі №560/398/25.

27. Згідно з наданою інформацією, розмір пенсії після перерахунку станом на 01.03.2023 склав 16 935,79 грн. З 01.03.2025 розмір пенсії позивача становить 19783,88 грн.

28. В свою чергу, підставою для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду слугувало продовження виплати пенсії позивачу в меншому розмірі 15 852,74 грн, а не в розмірі 16 935,79 грн відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі №560/398/25, навіть після набрання законної сили рішенням суду.

29. Як вбачається з матеріалів справи, зазначена обставина також підтверджується апелянтом, розрахунком якого доплата пенсії від 14.10.2025, наданим позивачем як додаток до адміністративного позову.

30. Також апелянт зазначив, що у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійним фондом України. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від волі окремого територіального органу Пенсійного фонду України.

31. Разом з цим, апелянтом не надано ні суду, ні державному виконавцю, жодних доказів на вчинення дій щодо виконання вказаного рішення (від 21.03.2025 у справі №560/398/25) в повній мірі. Також, Апеляційний суд зазначає, що виплата пенсії в меншому розмірі, навіть після набрання рішенням законної сили свідчить лише про порушення прав особи на належне майно, та не може вважатись виконанням рішення.

32. Як наслідок, твердження апелянта про виконання в повному обсязі рішення суду є безпідставним.

33. Таким чином, враховуючи те, що апелянт не виконав рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає. 

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

34. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

35. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

36. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

37. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

39. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Залімський І. Г.