Справа № 353/1142/25
Провадження № 2/353/154/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області:
у складі: головуючого судді Мотрук Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Круховської С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
в с т а н о в и в:
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що 17.09.2024 року відповідач уклав із ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 2191896 у виді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 2191896 від 17.09.2024 року, в сумі 17612 грн 01 коп, з яких: 5450 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 15 грн 81 коп - заборгованість за відсотками; 10527 грн 00 коп - заборгованість за пенею; 1619 грн 20 коп - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 2191896 від 17.09.2024 року, в сумі 17612 грн 01 коп.
Крім того, 26.08.2024 року відповідач уклав із ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 73511968 у виді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 44 від 21.02.2025 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 73511968 від 26.08.2024 року, в сумі 12105 грн 59 коп, з яких: 5071 грн 93 коп - заборгованість за основним боргом; 1350 грн 00 коп - заборгованість за відсотками; 4333 грн 66 коп –заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою; 1350 грн 00 коп - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 73511968 від 26.08.2024 року, в сумі 12105 грн 59 коп.
Просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у загальному розмірі 29717 грн 60 коп та понесені судові витрати.
Представник позивача, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, на адресу суду 23.01.2026 року повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с. 70).
За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку.
31.12.2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 17.09.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2191896 (а.с. 9-12). 
Відповідно до п. 1 договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) зобов`язалося надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання позики. Відповідно до п. 2 договору позики позичальнику було надано позику в сумі 5450 грн 00 коп терміном на 30 днів, а саме на період з 17.09.2024 року по 16.10.2024 року, з процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики – 0,01% (фіксована); комісія за надання позики – 29,71% (фіксована) від суми наданої позики (що у грошовому виразі складає 1619,195 грн; денна процентна ставка/день - 1,00%; пеня %/день – 5,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість позики 7085 грн 00 коп.
Проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування позикою до дати повернення позики, на залишок позики (п. 4. договору позики).
Цей договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронним повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосування електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (п. 21 договору позики), із використанням мобільного застосунку «ClickCredit – онлайн кредит» (п. 24 договору позики).
Договір позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 732157 та позичальником вказано номер платіжного засобу № НОМЕР_1 .
Додатком № 1 до договору позики № 2191896 від 17.09.2024 року сформовано таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 12, на звороті-13).
ТОВ «ФК «Фінекспрес» довідкою від 18.12.2025 року підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 17.09.2024 року; сума 5450 грн 00 коп; отримувач Голубчак Михайло - ЕПЗ номер НОМЕР_1 (а.с. 13, на звороті).
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 14, на звороті-18).
28.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року; 13.06.2022 року додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року; 21.02.2025 року додаткову угоду № 48 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, положення якої діють виключно до реєстру боржників № 43 та № 44 від 21.02.2025 року (а.с. 18, на звороті-19).
Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 43 від 21.02.2025 року за Договором Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Боржників № 43 від 21.02.2025 року кількістю 3922, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр Боржників № 43 від 21.02.2025 року передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а.с. 20).
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 2191896 в сумі 17612 грн 01 коп (а.с. 21).
Відповідач прийняті на себе за договором позики зобов`язання щодо своєчасного його погашення не виконував та відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2191896 від 17.09.2024 року року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складає 17612 грн 01 коп, з яких: 5450 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 15 грн 80 коп - заборгованість за відсотками; 10527 грн 00 коп - заборгованість за пенею; 1619 грн 20 коп - заборгованість за комісією (а.с. 21, на звороті-23).
Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 26.08.2024 року було укладено договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73511968 (а.с. 28, на звороті-31). 
Відповідно до п. 1 договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) зобов`язалося надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання позики. Відповідно до п. 2 договору позики позичальнику було надано позику в сумі 9000 грн 00 коп терміном на 30 днів, а саме на період з 26.08.2024 року по 24.09.2024 року, з процентною ставкою/день – 0,50000% (фіксована); комісія за надання позики – 15,00% (фіксована) від суми наданої позики (що у грошовому виразі складає 1350 грн; денна процентна ставка/день - 1,00%; проценти за понадстрокове користування позикою за день – 2,70%; пеня %/день – 2,7%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 2617,16%, орієнтовна загальна вартість позики 1170 грн 00 коп.
Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою до повного погашення заборгованості за договором (п. 4. договору позики).
Цей договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронним повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосування електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (п. 21 договору позики), із використанням мобільного застосунку «ClickCredit – онлайн кредит» (п. 24 договору позики).
Договір позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 68612 та позичальником вказано номер платіжного засобу № НОМЕР_1 .
Додатком № 1 до договору позики № 73511968 від 26.08.2024 року сформовано таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 32).
ТОВ «ФК «Фінекспрес» довідкою від 18.12.2025 року підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 26.08.2024 року; сума 9000 грн 00 коп; отримувач Голубчак Михайло - ЕПЗ номер НОМЕР_1 (а.с. 34, на звороті).
14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 14, на звороті-18).
28.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року; 13.06.2022 року додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року; 21.02.2025 року додаткову угоду № 48 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, положення якої діють виключно до реєстру боржників № 43 та № 44 від 21.02.2025 року (а.с. 18, на звороті-19).
Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 44 від 21.02.2025 року за Договором Факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв Реєстр Боржників № 44 від 21.02.2025 року кількістю 4617, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр Боржників № 44 від 21.02.2025 року передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а.с. 35, на звороті).
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 44 від 21.02.2025 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 73511968 в сумі 12105 грн 59 коп (а.с. 36, на звороті).
Відповідач прийняті на себе за договором позики зобов`язання щодо своєчасного його погашення не виконував та відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 73511968 від 26.08.2024 року року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складає 12105 грн 59 коп, з яких: 5071 грн 93 коп - заборгованість за основним боргом; 1350 грн 00 коп - заборгованість за відсотками; 4333 грн 66 коп - заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою; 1350 грн 00 коп - заборгованість за комісією (а.с. 37-39).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч.6 ст.11 вищевказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредитів відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування наданим йому кредитими коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості.
Оскільки судом встановлено, що відповідач уклав кредитні договіри, та взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати проценти за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги, за договором позики № 2191896 від 17.09.2024 року, в частині стягнення заборгованості 5450 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 15 грн 81 коп - заборгованість за відсотками; 1619 грн 20 коп - заборгованість за комісією, та за договором позики № 73511968 від 26.08.2024 року, в частині стягнення заборгованості 5071 грн 93 коп - заборгованість за основним боргом; 1350 грн 00 коп - заборгованість за відсотками; 1350 грн 00 коп - заборгованість за комісією підлягають задоволенню.
Позивач, звертаючись до суду, також просить стягнути з відповідача 10527 грн 00 коп - заборгованість за пенею за договором позики № 2191896 від 17.09.2024 року. 
Суд звертає увагу, що з 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану.
У даному випадку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 2191896 від 17.09.2024 року, в частині стягнення заборгованості 5450 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 15 грн 81 коп - заборгованість за відсотками; 1619 грн 20 коп - заборгованість за комісією. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Крім того, позивач, звертаючись до суду, також просить стягнути з відповідача 4333 грн 66 коп – заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою за договором позики № 73511968 від 26.08.2024 року.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Перевіряючи наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № 73511968 від 26.08.2024 року, судом встановлено, що нарахування процентів за період з 25.09.2024 року по 17.10.2024 року здійснено в розмірі 2,70% в день як таких, що нараховані за понадстрокове користування позикою.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила наступні висновки.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України (пункт 91 постанови).
Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови).
У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови).
Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови).
Судом встановлено, що при укладенні договору сторони обумовили строк надання кредиту 30 днів. На період цього строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0,50000 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Таким чином, проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Позов не містить обґрунтування щодо нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 149091 від 09.12.2025 року сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп (а.с. 59).
Оскільки судом задоволено позов у розмірі 14856 грн 94 коп, що становить 49,99 % від заявлених вимог в розмірі 29717 грн 60 коп, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1210 грн 95 коп.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 509, 526, 527, 530, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1055, 1082 ЦК України, керуючись ст. 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:
- за договором позики № 2191896 від 17.09.2024 року, в розмірі 7085 (сім тисяч вісімдесят п`ять) гривень 01 копійку, з яких: 5450 грн 00 коп - заборгованість за основним боргом; 15 грн 81 коп - заборгованість за відсотками; 1619 грн 20 коп - заборгованість за комісією.
- за договором позики № 73511968 від 26.08.2024 року, в розмірі 7771 (сім тисяч сімсот сімдесят одну) гривню 93 копійки, з яких: 5071 грн 93 коп - заборгованість за основним боргом; 1350 грн 00 коп - заборгованість за відсотками; 1350 грн 00 коп - заборгованість за комісією.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1210 (одна тисяча двісті десять) гривень 95 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Тлумацьким районним судом Івано-Форанківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, код ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .
Повний текст судового рішення складено 27 січня 2026 року.

Головуючий	Л. І. МОТРУК