ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" січня 2026 р. справа № 826/7039/18
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0019291404 від 17.04.2018 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс" (далі по текст також - позивач, ТОВ "Комплекс") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0019291404 від 17.04.2018.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками проведеної перевірки контролюючий орган дійшов помилкового висновку про наявність в діяльності позивача порушень податкового законодавства, відтак ГУ ДФС у м. Києві не мала підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення за №0019291404 від 17.04.2018. Також, позивач зазначив, що висновки контролюючого органу щодо нереального характеру господарських операцій позивача із контрагентом ПП "Омікрон" спростовуються належним чином оформленими первинними документами. 
Крім того, позивач наполягає на тому, що посадові особи ГУ ДФС у м. Києві не вивчали документи бухгалтерського та податкового обліку підприємства, не досліджували суть господарської діяльності підприємства, не прийняли до уваги сутність здійснених господарських операцій, порядок та спосіб їх виконання, діючого законодавства та здійснили неправомірний та незаконний висновок про нереальність господарської операцій та на підставі цього висновку стверджують про порушення ТОВ "Комплекс" податкового законодавства. В частині доводів податкового органу щодо ненадання товарно-транспортних накладних (далі по тексту також - ТТН), позивач повідомив, що ненадання до перевірки наявність та відсутність ТТН, подорожній листів є лише дотриманням чи порушенням правил перевезень автомобільним транспортом та не пов`язано з дотриманням вимог податкового законодавства. Із наведених підстав, просив позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 826/7039/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0019291404 від 17.04.2018.
06.06.2018 представник ГУ ДПС у м. Києві подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, в ході перевірки не підтверджено факт продажу ПП "Омікрон" в адресу ТОВ "Комплекс", що свідчить про те, що правочин між ТОВ "Комплекс" та ПП "Омікрон" у квітні, травні, червні, липні, серпні 2016 року на загальну суму 402 696,00 грн, в тому числі ПДВ 67 116,00 грн, здійснено без мети настання реальних наслідків. Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ТОВ "Комплекс" з вищезазначеним контрагентом - відсутня, а наслідком для податкового обліку не є фактичний рух активів, а лише задекларований на папері, таким чином, у позивача не було підстав для податкового обліку вказаних операцій. 
Крім того, відповідач, вказує на наявність у матеріалах справи протоколу допиту від 16 вересня 2016 року, у якому директор ПП "Омікрон" вказує про непричетність до фінансово-господарської діяльності ПП "Омікрон", а також згідно інформаційних баз даних Головного управління ДФС у м. Києві встановлено, що по ПП "Омікрон" заведено до картки суб`єктів фіктивного підприємництва від 16 вересня 2016 року, в результаті порушення кримінальної справ за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.
Окрім зазначеного, податковий орган наголошував на тому, що платник податків не надав до перевірки первинних документів, які підтверджують перевезення товарів від ПП "Омікрон" до ТОВ "Комплекс".
Відповідно до частини 3 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.
На виконання положень пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" за №2825-IX від 13.12.2022 скеровано за належністю матеріали адміністративної справи № 826/7039/18. 
14.03.2025 проведено автоматизований розподіл справи № 826/7039/18 та визначено суддю Микитюка Р.В. для розгляду цієї справи.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу № 826/7039/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0019291404 від 17.04.2018. Розпочато розгляд справи № 826/7039/18 спочатку.
Також, 19.03.2025 ухвалою суду замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 44116011).
На адресу суду 21.04.2025 від Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання, в якому представник відповідача просив суд при прийнятті рішення по справі враховувати всі попередні подані процесуальні документи та відмовити в задоволенні адміністративного позову (а.с. 215-219).
Дана справа розглянута і вирішена за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
На підставі наказу від 06.03.2018 за № 3522 виданого Головним управлінням ДФС у м Києві інспектором податкової та митної справи III рангу, головним державним ревізором - інспектором відділу особливо важливих перевірок управління спеціального аудиту Департаменту аудиту ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до п.п 20.1.4 п. 20.1 ст.20 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI. зі змінами і доповненнями (далі по тексту також - ПК України), проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс» (код 30576345) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Приватним підприємством «Омікрон» (код 30471869) (далі по тексту також - ПП «Омікрон») за квітень, травень, червень, липень, серпень 2016 року. 
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено Акт №291/26-15-14-04-03/30576345 від 28.03.2018 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" (код 30576345), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП "Омікрон" (код 30471869) за квітень, травень, червень, липень, серпень 2016 року (надалі по текст у також - Акт перевірки) (а.с. 15-23).
Відповідно до висновків, закріплених в акті, в ході перевірки було встановлено наступні порушення норм: п. 185.1 ст. 185, п. 198.1 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 67116,00 грн, в тому числі за квітень 2016 року на суму 17284,00 грн, за травень 2016 року на суму 11502,00 грн, за червень 2016 року на суму 14490,00 грн, за липень 2016 року на суму 16390,00 грн, за серпень 2016 року на суму 7450,00 грн. 
Зазначений висновок податковим органом зроблено з огляду на те, що операції здійснені ПП "Омікрон" не мали реального характеру, оскільки не підтверджено факт реалізації вищезазначених товарів та послуг від контрагента ПП "Омікрон" на адресу ТОВ "Комплекс", що свідчить про те, що правочини між ПП "Омікрон" і ТОВ "Комплекс" здійснені без мети настання реальних наслідків.
Вказані висновки ґрунтуються на тому, що до перевірки не надано жодних документів, які б фактично підтверджували транспортування ТМЦ від постачальника до покупця. За таких обставин, неможливо встановити, де, за якою адресою, ким та якими транспортними засобами здійснювалось відвантаження та перевезення товару від контрагента - постачальника ПП "Омікрон" до покупця - ТОВ "Комплекс".
Також в акті перевірки зазначено, що співробітниками ОУ та СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в ході проведення заходів в межах кримінального провадження №32016100100000027 від 29.02.2016, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України ліквідовано діяльність "конвертаційного центру", який надавав послуги підприємствам реального сектору економіки з формування незаконного податкового кредиту та переведення безготівкових коштів у готівку. Серед учасників «конвертаційного центру» є ПП "Омікрон". Так, під час розслідування кримінального провадження було допитано в якості свідка директора, засновника ПП "Омікрон" гр. ОСОБА_1 , яка надала покази щодо непричетності до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.
В акті перевірки зазначено, що до Єдиного реєстру судових рішень внесена ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2016 справа №761/39520/16-к щодо кримінального провадження №32016100100000027 від 29.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України.
За висновком контролюючого органу, операції ПП "Омікрон" неможливо підтвердити, оскільки директором, головним бухгалтером та засновником підприємства надано пояснення про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, що свідчить про нереальність господарських операцій.
Не погоджуючись з висновками, зафіксованими в акті перевірки позивач надав заперечення.
На підставі вказаних висновків акта перевірки податковим органом 17.04.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення №0019291404, яким ТОВ "Комплекс" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 83895,00 грн, в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 67116,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16779,00 грн (а.с. 24).
Позивач вважає протиправними податкове повідомлення-рішення за № 0019291404 від 17.04.2018, тому звернувся до суду із цим позовом та просить їх скасувати.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд враховує таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Положення ПК України суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з пунктом 198.2 статті ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
За змістом наведених правових норм, платник податку формує податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. При цьому платники податків зобов`зані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Отже, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (зі змінами) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку," затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
За наведеного правового регулювання, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не визначальною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.
Судом встановлено, що між ТОВ "Комплекс" та ПП "Омікрон" укладено договір поставки від 01.04.2016 за № 48, згідно якого ПП "Омікрон" - Постачальник, в особі директора Фасхутдінова В.Г. та ТОВ «Комплекс» - Покупець в особі директора Кармазіна А.М. про таке.
Пунтктом 1. договору від 01.04.2016 за № 48 визначено, що Виконавець постачає Замовнику лак "КО-039", карбоксіарсенозо, аміачну воду ЧДА, паратолуол сульфоксокислоту та тару.
Відповідно до пункту 2 вищевказаного договору Виконавець постачає Замовнику "КО-039" по ціні - 1788,00 грн/кг в т.ч. ПДВ - 298,00 грн, карбоксіарсеназо по ціні 1944,00 грн/кг в т.ч. ПДВ-324,00 грн, аміачну воду ЧДА по ціні - 22,68 грн/кг в; т.ч. ПДВ - 3,78 грн, пара-толуол сульфокислоту по ціні - 111,60 грн/кг в т.ч. ПДВ - 18,60 грн, та тару. Ціни можуть змінюватись, сплата згідно рахунків. Замовник перевіряє всі продукти на відповідність ТУ та оплачує їх згідно виставлених рахунків-фактур або повертає його (у разі невідповідності) у термін не пізніше 20 календарних днів (а.с. 57).
Як вбачається зі змісту акта перевірки, під час дослідження наданих до перевірки документів, а також долучених позивачем до матеріалів справи документів на підтвердження здійснення господарської операції надано:
- податкових накладних: від 26.04.2016 за №165, від 26.04.2016 за №152, від 26.05.2016 за № 171, від 25.05.2016 за № 154, від 25.05.2016 за № 145, від 15.06.2016 за № 104, від 09.06.2016 за № 70, від 11.07.2016 за № 48, від 12.07.2016 за № 74, 19.08.2016 за № 127 (а.с. 138-147):
рахунки - фактури: від 25.04.2016 за № ОМ-152, 26.04.2016 за № ОМ-165, від 24.05.2016 за №ОМ-145, від 25.05.2016 за № ОМ-154, від 26.05.2016 за № ОМ-171, від 09.06.2016 за № ОМ-70, від 15.06.2016 за № ОМ-104, від 07.07.2016 за № ОМ-48, від 12.07.2016 за № ОМ-74, від 16.08.2016 за № ОМД-127;
видаткові накладні: від 26.04.2016 за № ОМ-152, 26.04.2016 за № ОМ-165, 25.05.2016 за №ОМ-145, від 25.05.2016 за № ОМ-154, від 26.05.2016 за № ОМ-171, 09.06.2016 за № ОМ-70, від 15.06.2016 за № ОМ-104, від 11.07.2016 за № ОМ-48, 12.07.2016 за № ОМ-74, від 19.08.2016 за № ОМД-127;
платіжні доручення: від 26.04.2016 за № 132, 26.04.2016 за № 133, від 25.05.2016 за № 150, від 25.05.2016 за № 151, від 26.05.2016 за № 152, від 09.06.2016 за № 168, від 15.06.2016 за № 70, від 11.07.2016 за №194, від 12.07.2016 за № 197, від 19.08.2016 за № 236 (а.с. 85-103).
Водночас, як вказано в акті перевірки та не заперечується представником позивача, до перевірки не надано жодних документів, які б фактично підтверджували транспортування ТМЦ від постачальника до покупця. За таких обставин, неможливо встановити, де, за якою адресою, ким та якими транспортними засобами здійснювалось відвантаження та перевезення товару від контрагента - постачальника ПП "Омікрон" до покупця - ТОВ "Комплекс".
Таким чином, докази того, яким чином позивачем отримано зазначений товар в матеріалах справи відсутні. Позивачем не зазначено в позові, не підтверджено жодними доказами того, яким чином товар транспортовано від ПП "Омікрон", яким саме транспортом, за якою адресою складу ПП "Омікрон", де саме відвантажено товар, місце зберігання позивачем придбаного товару. 
Відтак, ні під час проведення перевірки ні під час розгляду судового розгляду адміністративної справи позивачем не зазначено первинні документи, які б підтверджували факт виконання робіт та поставки товару між позивачем та його контрагентом.
Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
На думку суду, позивачем не надано доказів поставки товарів, зокрема докази приймання (розвантаження, навантаження); доказів формування основних фондів; довіреностей на отримання матеріальних цінностей товару уповноваженою особою; доказів оприбуткування товару; доказів того, що спірні господарські операції були вчиненні з наміром отримати матеріальну вигоду та мали на меті досягнення ділової мети.
Відтак, ненадання та не зазначення інших первинних документів, які б могли підтверджувати фактичне отримання товарів, їх обсяг, зберігання, використання у господарській діяльності, спростовують доводи представника позивача про достатність первинних документі, складених за результатами господарських операцій з ПП "Омікрон" для формування податкового звіту.
При цьому суд не бере до уваги відкрите кримінальне провадження №32016100100000027 за фактом фіктивного підприємництва відносно ПП "Омікрон", оскільки станом на час судового розгляду справи не встановлено ухвалення вироку щодо посадових осіб контрагентів ПП "Омікрон", тому обставина наявності вказаного кримінального провадження не є доказом на підтвердження не здійснення відповідних господарських операцій.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про ненадання та не зазначення доказів представником позивача, які б спростовували висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, тому суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, судові витрати зі сплати позивачем судового збору присудженню на користь позивача не підлягають. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:
в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" (код ЄДРПОУ - 30576345, вул. Щорса, 31, м. Київ, Київська область, 01133) до Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ - 44116011, вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, Київська область, 04116) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0019291404 від 17.04.2018, - відмовити. 
Відповідачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Микитюк Р.В.