461/5405/25
1-кп/461/229/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2026 року   м.Львів 

Колегія суддів Галицького районного суд м.Львова
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника (в режимі конференціі) ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 22025140000000184 від 16.06.2025 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Первомайське Тельманівського району Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не є депутатом, адвокатом або нотаріусом, РНОКПП: НОМЕР_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 7 ст.111-1 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Громадянин України ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області та беручи упродовж невстановленого періоду часу, однак не пізніше як з 30.10.2022 та до 25.12.2022 участь в діяльності 129 полку (в/ч НОМЕР_2 ) незаконного збройного формування «народна міліція» самопроголошеної «днр», створеного на тимчасово окупованій території Донецької області, що входить до складу та підпорядковане 1-му армійському корпусу рф, на підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, керуючись ідеологічним мотивом, маючи на меті завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, обіймаючи посаду старшого стрільця 5 стрілецького батальйону 1 стрілецької роти 3 стрілецького взводу 1 стрілецького відділення НОМЕР_3 полку (в/ч НОМЕР_2 ), виконував накази щодо ведення бойових дій проти Збройних Сил України.
У такий спосіб ОСОБА_7 , ігноруючи свій громадянський обов`язок, передбачений Конституцією України, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи добровільно з усвідомленням негативних наслідків своїх дій та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, у невстановлений період часу, однак не пізніше як з 30.10.2022 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території Донецької області, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, чим вчинив державну зраду.
У подальшому ОСОБА_7 обійнявши посаду старшого стрільця 5 стрілецького батальйону 1 стрілецької роти 3 стрілецького взводу 1 стрілецького відділення 129 полку (в/ч НОМЕР_2 ), незаконного збройного формування «Народна міліція» самопроголошеної «днр», створеного на тимчасово окупованій території Донецької області, що входить до складу та підпорядковане 1-му армійському корпусу рф, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, керуючись ідеологічним мотивом, за невстановлених органом досудового розслідування обставин та час, однак не пізніше як з 30.10.2022 року та до 25.12.2022 року, в умовах воєнного стану, перебуваючи на окупованих військовими формуваннями російської федерації територіях Донецької (м. Новоазовськ Кальміуського району), Запорізької (с. Приморське Василівського району, с. Володимирівка Запорізького району, с.Приазовське Мелітопольського району, селище Якимівка Мелітопольського району, с. Степне Запорізького району, с. Високе Василівського району, с. Урожайне Пологівського району) та Херсонської (с. Сальково Генічеського району) областей, які ними захоплені та окуповані внаслідок незаконного воєнного вторгнення на територію України, надавав іноземній державі – російській федерації та її представникам – військовослужбовцям збройних сил російської федерації та контрольованих нею представникам самопроголошеної «днр» допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, виконуючи завдання, пов`язані із веденням бойових дій проти Збройних Сил України, та обов`язки із забезпечення різних видів та форм бою.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив державну зраду - діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога та надання іноземній державі та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинених в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про діяльність самопроголошеної «днр», створеної державою-агресором рф, усвідомлюючи, що така є незаконною, яка спрямована на завдання шкоди національній безпеці України та становить серйозну загрозу сувернітету та територіальній цілісності держави, діючи умисно, з ідеологічних мотивів, у невстановлений період часу, однак не пізніше як з 30.10.2022 року, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Донецької області, добровільно вступив до лав незаконного збройного формування самопроголошеної «днр», створеного на тимчасово окупованій території Донецької області, а саме 129 полку (в/ч НОМЕР_2 ), що входить до складу та підпорядковане 1-му армійському корпусу рф, та з цього часу добровільно брав участь у діяльності вказаного незаконного збройного формування на посаді старшого стрільця 5 стрілецького батальйону 1 стрілецької роти 3 стрілецького взводу 1 стрілецького відділення НОМЕР_3 полку (в/ч НОМЕР_2 ).
При цьому, ОСОБА_7 , вступаючи до вказаного незаконного збройного формування, був достовірно обізнаний, що воно відноситься до збройних формувань, а саме - має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних у протистоянні збройній агресії російської федерації та керованих нею самопроголошених «днр» та «лнр», та ставить перед собою специфічні завдання.
ОСОБА_7 , будучи громадянином України, добровільно беручи участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні самопроголошеної «днр», створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, відповідно до покладених на нього завдань, керуючись статутами збройних сил самопроголошеної «днр» та російської федерації, упродовж невстановленого періоду часу, однак не пізніше як з 30.10.2022 та до 25.12.2022, виконував обов`язки старшого стрільця 5 стрілецького батальйону 1 стрілецької роти 3 стрілецького взводу 1 стрілецького відділення 129 полку (в/ч НОМЕР_2 ) незаконного збройного формування самопроголошеної «днр», створеного на тимчасово окупованій території Донецької області, що входить до складу та підпорядковане 1-му армійському корпусу рф, забезпечуючи бойову діяльність полку у місцях перебування збройних сил російської федерації та самопроголошеної «днр» в населених пунктах Донецької (м. Новоазовськ Кальміуського району), Запорізької ( АДРЕСА_2 , селище Якимівка Мелітопольського району, с. Степне Запорізького району, с. Високе Василівського району, с. Урожайне Пологівського району) та Херсонської (с. Сальково Генічеського району) областей, які ними захоплені та тимчасово окуповані внаслідок незаконного воєнного вторгнення на територію України.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив колабораційну діяльність, яка полягає у добровільній участі громадянина України в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 належним чином повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Ухвалою колегії суддів від 04.11.2025 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 7 ст.111-1 КК Українивизначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні, відповідно до ч. 3ст. 323 КПК України, у відсутність обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2ст. 7 КПК Українизміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписівст. 2 КПК Україниз дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо обвинувачення ОСОБА_7 у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при прийнятті рішення, у тому числі щодо оцінки доказів та призначенні покарання, просила врахувати, що судове провадження щодо останнього здійснюється у відсутності обвинуваченого, тому просила практику Європейського суду з прав людини щодо розгляду злочинів даної категорії та обмежитись мінімальним строком покарання. 
Відповідно до ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується наступними дослідженими під час судового провадження доказами, які узгоджуються між собою, а саме:
- даними інформації оперативного підрозділу, зібрана на виконання доручення слідчого, щодо діяльності 129 полку та участі у ньому ОСОБА_7 , зокрема: НОМЕР_3 окремий стрілецький полк (в/ч НОМЕР_2 ) є НЗФ тер.орг «ДНР»; місце постійної дислокації – м. Новоазовськ Донецької області; мобілізація до полку проводилась на території Донецька і Донецької області; з лютого 2022 року забезпечував окупацію Запорізької області; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Первомайське Донецької області, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у НЗФ на посаді старшого стрільця 1 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону 129 осп, у званні рядовий; з електронного реєстру Державної міграційної служби України отримано карту-анкету ОСОБА_7 із відомостями щодо дати, місця народження, проживання, перебування у громадянстві України, видачу паспортів громадянина України та для виїзду за кордон, а також його фото, яке використано при проведенні впізнання; актовий запис про народження ОСОБА_7 , який підтверджує анкетні відомості, місце народження, громадянство України.
- матеріалами, на підставі яких здійснювались НСРД, виділення матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , дозвіл на використання результатів НСРД у кримінальному провадженні щодо останнього (клопотання слідчого, ухвала слідчого судді, доручення слідчого, рішення прокурора про розсекречення, постанова прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування, призначення групи прокурорів, ухвала слідчого судді Львівського апеляційного суду від 18.06.2025 про дозвіл на використання результатів НСРД).
- даними протоколу за результатами НСРД від 23.03.2023 року та 01.04.2023 року та протоколу проведення НСРД щодо зняття інформації з месенджера «Телеграм» за номером телефону ОСОБА_8 , в яких міститься детальна переписку з абонентами, назви яких та контент інформації, якою обмінювались, свідчить про їх відношення до керівництва штабів 129 полку – « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «ЗНШ 3 БатПьіж», «Двойка 129 Ком», « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Дядя Миша 5 бат», «Нш129», «Зоя Штаб 9 ТБ», « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », «Ком.Бат. 1», «Коля Штаб 129», «Жекасвязь 129», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 » , « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « АДРЕСА_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 », «Руслан Зампотьіла 129», « ІНФОРМАЦІЯ_12 », « ІНФОРМАЦІЯ_13 », Айнур ЗНШ 129», «Миша ЗНШ 129», а також «Коля Штаб 129», «Саша Спейс 5 бат»,у переписці з якими є документи щодо участі ОСОБА_7 у НЗФ, про які буде зазначено згодом.
- даними протоколом огляду від 20.05.2024 року, відповідно до якого оглянуто інформацію на диску, що є додатком до протоколу НСРД, на предмет наявності відомостей, що підтверджують використання месенджера «Телеграм», з якого знято інформацію у ході НСРД, саме ОСОБА_8 , який обіймав посаду нач. штабу – заступника командира НОМЕР_3 окремого стрілецького полку. У ході огляду зафіксовано використовуваний номер, використане користувачем ім`я – « ОСОБА_9 », пересилання користувачем іншим абонентам документів, що посвідчують його особу (фото паспорта громадянина України із його фотографією та усіма реквізитами щодо дати та місця народження, видачі паспорта, місця реєстрації, окремо довідки про присвоєння ідентифікаційного номера), а також документів, у яких ОСОБА_8 фігурує як нач.штабу 129 полку.
- даними протоколу огляду від 20.06.2025 року, відповідно до якого оглянуто інформацію на диску, що є додатком до протоколу НСРД, та зафіксовано інформацію щодо участі ОСОБА_7 у НЗФ, зокрема: 30.10.2022 «Саша Спейс 5 БАТ» переслав ОСОБА_8 файл «5 сб 129 осп_075436», який є списком військовослужбовців 5 стрілецького батальйону 129 осп, у якому під № 56 є відомості про ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у званні рядовий; 21.11.2022 «Саша Спейс 5 БАТ» переслав ОСОБА_8 файл «Образец для ВПБ_044909», який є списком із 283 військовослужбовців НЗФ, у якому під № 48 є відомості про ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , місце народження - м.Первомайське Донецької області;21.11.2022 «Саша Спейс 5 БАТ» переслав ОСОБА_8 файл «ПРИКАЗ Гончар_044941», який є електронним варіантом наказу та виписки з наказу командира НЗФ - в/ч НОМЕР_2 щодо ОСОБА_7 , у яких зазначено займану останнім посаду у НЗФ - старший стрілець 1 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону 129 осп, у званні рядовий; 16.12.2022 абонент «Саша Спейс 5 БАТ» переслав ОСОБА_8 файл «5 СБ_012336», який є списком із 218 військовослужбовців 129 осп. У списку під № 38 зазначений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,старший стрілець 1 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону, у званні рядовий; 16.12.2022 абонент «Коля Штаб 129» переслав ОСОБА_8 файл «5 СБ_012336», який є списком із 218 військовослужбовців 129 осп. У списку під № 38 зазначений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,старший стрілець 1 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону, у званні рядовий; 25.12.2022 абонент «Саша Спейс 5 бат» надіслав ОСОБА_8 файл «5 сб на 25.12._010913», який є списком особового складу 129 осп. У списку під № 67 зазначений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,старший стрілець 1 відділення 3 взводу 1 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону, у званні рядовий; 04.01.2023 абонент «Саша Спейс 5 бат» надіслав ОСОБА_10 файл «5_сб_проверка_отправки_в_девятку_053030», який є списком особового складу 129 осп. У списку є ОСОБА_7 ; 04.01.2023 абонент «Саша Спейс 5 бат» надіслав ОСОБА_8 файл «5_сб_испр_Рапорт_на_перемещениу_2_бат_053027», який є електронним варіантом рапорту нач. ОСОБА_11 про переміщення особового складу 129 осп. У списку є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у званні рядовий.
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2025, 21.02.2025 та 12.03.2025, відповідно до яких, свідкам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є військовополоненими та утримуються у ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід-1», пред`явлено для впізнання фото ОСОБА_7 , та які особисто знали ОСОБА_7 як учасника НЗФ, який проходив службу у 129 полку, описали його та упізнали на фото.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними та узгоджуються між собою.
В той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 7 ст.111-1 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, що передбаченийКПК України.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст.111, ч. 7 ст.111-1 КК Українидоведена повністю.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення, в тому числі на надання ними доказів на підтвердження і спростування висунутого обвинувачення, суд керується принципами реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено уст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (inabsentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.
Судом під час провадження у справі вживалися усі можливі належні заходи для виклику обвинуваченого ОСОБА_7 до суду та повідомлення про порядок, дату і час розгляду справи, в тому числі для забезпечення права на захист, зокрема шляхом оприлюднення судового виклику в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частиницьогоКодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбаченихчастиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положеньЗагальної частиницьогоКодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, згідно зі статтями 50,65 КК України, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Отже, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з огляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд також бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, спосіб вчинення злочину, стадію злочину, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також рівень його суспільної небезпеки.
Пом`якшуючих обставин судом не встановлено.
Обставиною,яка,відповідно дост.67КК України,обтяжує покарання ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, колегія суддів визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Як наведено вище, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Згідно ч.1ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.
Отже, покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки особи. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.
Беручи до уваги вказані доводи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей, за якими кваліфіковано його дії із застосуванням додаткових покарань визначених санкціями відповідних статей Кримінального кодексу України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд застосовує судову дискрецію (судовий розсуд), тобто поняття яке у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують ОСОБА_7 , суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна в межах санкції ч. 2 ст.111 КК України та позбавленням волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування з конфіскацією майна в межах санкціїч. 7ст.111-1 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю, передбачене санкцією ч.7 ст.111-1 КК України, суд враховує, що згідно з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленою у постанові від 04.09.2023 у справі №404/2081/22, згідно з чинними положеннями ст.55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК України передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Враховуючи, що за ч. 2ст.111, ч. 7 ст. 111-1 КК України ОСОБА_7 вчинив злочини проти основ національної безпеки України, суд вирішив застосувати конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_7 на праві власності.
Відповідно до положень ч. 1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.
Керуючись ст.368,370,374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України та обрати йому покарання:
- за ч.2 ст.111 КК України - 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
- за ч.7 ст.111-1 КК України - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади ворганах державної влади та органах місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Судді:     ОСОБА_2 

ОСОБА_3