КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 759/20063/25                                                                          Головуючий у суді І інстанції Дячук С.І.
Провадження № 33/824/4941/2025                                                     Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
03 вересня 2025 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які містили в собі два протоколи про адміністративні правопорушення, що були складені органами Національної поліції щодо двох учасників однієї дорожньо-транспортної пригоди. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 430856, 22 серпня 2025 року о 11 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant 2.4» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по Житомирському шосе в сторону м. Житомира, в порушення вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху (далі - Правила, ПДР) під час перестроювання не надав перевагу в русі автобусу «ТУР А-407» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій самій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 430898, 22 серпня 2025 року о 11 год. 10 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом «ТУР А-407» д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по Житомирське шосе в сторону м. Житомира, в порушення вимог п.п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, незважаючи на ускладнені погодні умови (сильний дощ, погана видимість), внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Galant 2.4» д.н.з. НОМЕР_1 , керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року, з урахуванням виправленої описки постановою від 10 листопада 2025 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Водночас, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за якою накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850,00 грн, а також стягнуто судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, тобто в сумі 605,60 грн.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції від 11 вересня 2025 року про закриття провадження щодо ОСОБА_2 та про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП і визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із накладенням на нього передбаченого законом стягнення.
Крім того, просить визнати обґрунтованим ненадання ним до Святошинського районного суду м. Києва нових доказів, долучених до апеляційної скарги, дослідити їх та врахувати при прийнятті нової постанови.
Стверджує, що суд першої інстанції дійшов хибних висновків, які не відповідають матеріалам справи та фактичним обставинам ДТП, внаслідок чого неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права.
Вказує, що суд безпідставно дійшов висновку, що на ділянці Житомирського шосе у напрямку від м. Києва до м. Житомира є три смуги для руху, тоді як згідно з дорожньою розміткою та дорожніми знаками - лише дві смуги для руху прямо і узбіччя, рух по якому заборонено.
Наголошує, що фактичні обставини ДТП встановлені неправильно, оскільки 22 серпня 2025 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Galant», рухався у крайній правій смузі, після чого через погане самопочуття увімкнув сигнал повороту та здійснив з`їзд на узбіччя для зупинки. Через кілька секунд у його автомобіль в`їхав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по узбіччю, порушуючи вимоги п. 1.10, 2.3, 12.1, 13.1 ПДР.
Зазначає, що фото з місця події, схема ДТП, пояснення обох водіїв та наявні дорожні знаки свідчать, що зіткнення сталося саме на узбіччі, а не на проїзній частині.
Підкреслює, що суд визнав достовірними лише пояснення ОСОБА_2 , не мотивувавши, чому відхилено інші докази та не з`ясувавши причин розбіжностей у поясненнях сторін. У матеріалах справи немає підтвердження, що ОСОБА_2 намагався уникнути зіткнення, зокрема немає гальмівного шляху чи інших ознак. Обставини справи з`ясовані неповно, докази оцінені однобічно, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
Щодо додаткових доказів зазначає, що нові докази (фотознімки, геолокація, дані Google Maps) не подавались до місцевого суду з поважних причин, а саме він не був обізнаний із процесуальними правами та отримав повідомлення про судове засідання лише за кілька днів.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги. Наполягав на тому, що він перед початком маневру подивився в праве дзеркало заднього огляду, автобуса під керуванням ОСОБА_2 не бачив. Механізм пошкоджень транспортних засобів пояснив тим, що ОСОБА_2 мав намір об`їхати його автомобіль праворуч, а тому пошкоджена ліва передня фара, крило автобуса і задня права частина його автомобіля. Після чого обидва транспортні засоби протягло вздовж відбійника і пошкодило задні двері автомобіля.
ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін. Пояснив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 їхав в лівій від нього смузі. Був затор. Попереду і позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 їхали великі вантажні автомобілі. ОСОБА_1 різко виїхав перед автобусом під його керуванням, що унеможливило уникнення зіткнення транспортних засобів.
Вислухавши пояснення осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як вбачається із матеріалів справи, ДТП сталась за участі автобуса «ТУР А-407» д.н.з. НОМЕР_2 (рейсовий автобус), яким керував ОСОБА_2 та автомобіля «Mitsubishi Galant 2.4» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
На обох водіїв були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та у вину водію ОСОБА_1 було поставлене порушення п. 10.3 ПДР України, а водію ОСОБА_2 було поставлене порушення п.п. 2.3, 12.1, 13.1 ПДР України.
Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Відповідно до п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;
бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;
під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;
не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг;
не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
ОСОБА_1 визнаний судом винуватим в тому, що керуючи технічно справним транспортним засобом, при перестроюванні праворуч не надав перевагу в русі автобусу під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по тій смузі, на яку ОСОБА_1 намагався перестроїтись.
Суд першої інстанції встановив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, яке йому ставилось у провину працівниками поліції, оскільки автобус «ТУР А-407» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 вже рухався в тій смузі, в яку мав намір перестроїтись ОСОБА_1 , а тому останній при перестроюванні в цю смугу руху зобов`язаний був надати йому дорогу.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду з таких підстав.
Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, слід враховувати, що диспозиція цієї статті сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу цього правопорушення, потрібно проаналізувати ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих Правил були допущені особами, які керували автомобілями у момент ДТП.
Об`єктивна сторона даного складу правопорушення включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановку; наслідки (пошкодження т/з, вантажу, автомобільних доріг тощо); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом наслідками.
Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати у: 1) вчиненні дій, заборонених правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. 
Обстановка вчинення правопорушення характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху. Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 124 КУпАП.
Під час розгляду справи суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині рішення порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП і були причиною настання наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, тобто перебували у причинному зв`язку з ними.
На підставі схеми ДТП, на якій зафіксовані кінцеве розташування транспортних засобів, суд першої інстанції встановив, що автомобільна дорога складається із трьох смуг руху. Крайня права, на якій сталась ДТП, виділена розміткою 1.1.
Відповідно до п. 1.1. розділу 34 ПДР України вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2+1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.
Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, зазначивши, що дорога має три смуги руху, тоді як дорога має дві рухи смугу і узбіччя, на якому сталось зіткнення, є помилковими і не ґрунтуються на схемі ДТП, оскільки розмітка 1.1. не позначає узбіччя, а може позначати межі смугу руху в попутному напрямку та межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено.
Разом із тим, край проїзної частини, за якою і починається узбіччя, позначає розмітка 1.2. (широка суцільна лінія).
Автомобіль «Mitsubishi Galant 2.4» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 розташований у третій смузі руху попереду автобуса «ТУР А-407» д.н.з. НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 в поясненнях працівникам поліції вказав, що він мав намір з`їхати на узбіччя для прийняття ліків, тому включив правий покажчик повороту. Проте у смузі його руху попереду нього автомобілі почали різко гальмувати. Щоб уникнути зіткнення, він скерував автомобіль праворуч на узбіччя. Через дві-три секунди відчув удар в його автомобіль автобусом Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 .
Водій ОСОБА_2 пояснив, що він рухався у правій смузі руху. Несподівано з лівої смуги руху вискочив автомобіль, не надавши транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 переваги у русі, внаслідок чого і сталось зіткнення.
Посилання ОСОБА_1 в доводах апеляційної скарги на те, що смуга руху, на яку він виїхав, є узбіччям, оскільки відокремлена розміткою 1.1., а тому ОСОБА_2 не мав права рухатись по ній, не спростовують висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в ДТП. 
Незалежно від того, чи мав право виїзду на цю смугу автобус під керуванням ОСОБА_2 , він знаходився праворуч від автомобіля ОСОБА_1 , а тому при перестроюванні на цю смугу руху ОСОБА_1 був зобов`язаний дати дорогу тому транспортному засобу, який рухається в попутному напрямку. Відтак, саме дії ОСОБА_1 є причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Доводи ОСОБА_1 щодо того, що його зупинка з виїздом на узбіччя була вимушеною, а також, що він рухався із включеним сигналом повороту не підтверджуються доказами, а також не спростовують його вину в ДТП.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 не вбачається порушень ПДР України, які б призвели до ДТП.
Доказів того, що ОСОБА_2 був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції матеріали справи не містять і судом не здобуто.
Виходячи з локалізації та характеру механічних пошкоджень, які отримали транспортні засоби - учасники події, а саме ліва передня фара, лівий передній показник повороту, переднє ліве крило автобуса «ТУР А-407» д.н.з. НОМЕР_2 , та права задня фара, задній бампер, кришка багажника, праве крило та задні праві дверцята автомобіля «Mitsubishi Galant 2.4» д.н.з. НОМЕР_1 , можна стверджувати, що автобус під керуванням ОСОБА_2 контактував своєю передньою лівою кутовою частиною із задньою правою кутовою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , що в сукупності з поясненнями водіїв свідчить про недотримання саме водієм ОСОБА_1 вимог пункту 10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень.
З огляду на викладене, надавши оцінку доводам апеляційної скарги та дійсним обставинам ДТП, апеляційний суд дійшов висновку, що судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення 
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року у даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                       С.А. Голуб