Справа № 308/18046/24

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/958/24, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Леміша О. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2024.
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.
Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАп за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 160325 від 27.10.2024 та постанови судді від 02.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було двічі піддано адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 27.10.2024 о 16 год 03 хв у м. Ужгороді по вул. Вілмоша Ковача, 34, керував транспортним засобом марки «Volkswagen E-Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Леміш О. О. просить постанову суду від 02.12.2024 у частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу 

-2-

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Зазначає про незаконність дій працівників поліції при затриманні ОСОБА_1 та складанні щодо нього відповідних протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не досліджував відеоматеріали, позбавив сторону захисту можливості заявити клопотання про допит свідків. Разом з тим, звертає увагу на те, що поліцейськими не було зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, протокол за ст. 130 КУпАП складено за місцем проживання ОСОБА_1 по спливу більше ніж трьох годин. 
Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та захисник-адвокат Леміш О. О. на її розгляд не з`явилися, рухом справи не цікавилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Адіментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за можливе роз глянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Леміша О. О., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника-адвоката Леміша О. О. не підлягає задоволенню, з таких підстав. 
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
-3- 
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року двічі було піддано адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 27.10.2024 о 16 год 03 хв у м. Ужгороді по вул. Вілмоша Ковача, 34, керував транспортним засобом марки «Volkswagen E-Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, його вина у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 160325 від 27.10.2024, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми, а також відеозаписом події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. 

-4-

Також апеляційним судом враховується і те, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2023 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років. Крім того, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2023 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років. З цих підстав уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення посадова особа долучила довідку про повторність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 160325 від 27.10.2024 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; міститься підпис поліцейського, який склав протокол, а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Чим скористався ОСОБА_1 , відмовившись від надання пояснень по суті адміністративного правопорушення та від отримання копії протоколу. 
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором взводу 1 роти ТОР УПП в Закарпатській області Миклою Р. Р. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 160325 від 27.10.2024 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 цього Кодексу, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про незаконність дій працівників поліції при затриманні ОСОБА_1 та складанні щодо нього адміністративних матеріалів, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження. При цьому, стороною захисту не надано будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 чи його захисник оскаржували дії працівників поліції і такі дії визнані у встановленому законом порядку незаконними. Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо незаконності висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки з встановлених апеляційним обставин вбачається, що останній після затримання відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і в закладі охорони здоров`я.

-5-

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п. 1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тобто всі ті ознаки, що мали місце у випадку затримання водія ОСОБА_1 . 
Враховуючи викладене в інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження.
Апеляційний суд оглянув відеозаписи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факт відмови останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.
Неспроможними і такими, що не спростовують фактів вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак і не спростовують висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що суд не досліджував відеоматеріали, позбавив сторону захисту можливості заявити клопотання про допит свідків.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявним у матеріалах справи відеозаписом беззаперечно підтверджується як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen E-Golf « д.н.з. НОМЕР_1 27.10.2024 в м. Ужгороді, вул. Вілмоша Ковача, 34, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та подальша його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. 
Не заслуговують на увагу та визнаються надуманими і доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення по місцю проживання ОСОБА_1 .
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд зазначає, що на підставі виклику про дорожньо-транспортну пригоду по вул. В. Ковача, 24 (ТЦ «Білочка») поліцейські здійснили виїзд на місце події, де на парковці виявили автомобіль марки «Volkswagen E-Golf» д.н.з. НОМЕР_1 . Опитавши очевидців події, оглянувши наданий останніми відеозапис, факт дорожньо-транспортної пригоди не підтвердився, однак свідки повідомили, що водій вказаного автомобіля перебував у стані сп`яніння. Встановивши особу водія, вони прибули за адресою м. Ужгород, вул. Пархоменка, 15/1, оскільки встановили, що за вказаною адресою проживає власник транспортного засобу марки «Volkswagen E-Golf» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який може бути причетний до вчинення адміністративних правопорушень. У дворі будинку, громадянка ОСОБА_3 повідомила поліцейським, що вона є власником цього будинку, відкрила їм двері та вони увійшли всередину, де у подальшому ОСОБА_1 почав поводити себе неадекватно, виражався нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_1 був затриманий та 27.10.2024 відносно нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Вказані обставини чітко та послідовно відображено у рапорті поліцейського Дівинця О. І. та повністю узгоджуються з наявними у матеріалах справи відеозаписами.

-6-

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Обгрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк 10 (десять) років, відповідно до санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним , якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається. 
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та необгрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обгрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Леміша О. О. задоволенню не підлягає.

-7-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обгрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і жодних клопотань з цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Леміша О. О. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2024 щодо ОСОБА_4 , - без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 

Суддя