БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.12.2025 
Справа № 497/75/25 
Провадження № 2/497/414/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 року  Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Георгієва А.В., розглянувши за відсутністю сторін в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом заявою Акціонерного товариства "Акцент-банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:
09.01.2025р. представник АТ “А-БАНК” звернувся до суду з позовом про стягнення з гр. ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н 28.12.2021 р. в розмірі 12963,29грн., та судових витрат – в розмірі сплаченого позивачем судового збору – 3028грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат.
29.01.2025р. від відповідача надійшла заява про надання пояснення, згідно якої він не заперечував,що отримав кредит в розмірі 8000грн., він не відмовляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, готовий до подальшого конструктивного діалогу щодо врегулювання даної ситуації, але він не згоден з застосуванням штрафних санкції за прострочення платежів за кредитом у зв`язку з введенням Україні воєнного стану з 24.02.2022р. 
Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув. Представник позивача надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі.
Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги – підлягають задоволенню, за наступних підстав.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 28.12.2021р. ОСОБА_1 приєднався до умов та правил банківських послуг банку "А-Банк" (далі - Банк) для відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Банку відповідачу було надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту на його банківській рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та ним отримано платіжну картку.( а.с.9-11).
Згідно довідки АТ «А-Банк» вперше кредитний ліміт був встановлений 28.12.2021р. в розмірі 8000грн. та зменшений в останнє 29.08.2023р. до 7563,80грн., а 25.04.2024р. - був збільшений до 7600грн.( а.с.18).
За твердженнями представника позивача, підписавши заяву, відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку та йому доведені всі основні умови кредитування за програмою «Кредитна картка "Зелена".
Так, відповідно до ч.3 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони у відповідній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Одночасно з Анкетою-Заявою також за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені умові кредитування, строки, відсоткова ставка та інше. В разі підпису паспорта за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, - він є аналогом власноручного підпису. Номер телефону, на який направлявся електронний ідентифікатор, особисто зазначено відповідачем в Анкеті-Заяві про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у Банку, яку він підписав власноруч. Представник позивача звернув увагу в позові на судову практику - Поставу Верховного Суду від 02.12.2020р. у справі №284/157/20. Пред`являючи вимоги до відповідачки про погашення кредиту, представник позивача просить, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, - заборгованість за відсотками на "поточну" і "прострочену" заборгованість за користування кредитними коштами Матеріали справи містять підтвердження, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов відповідачка була ознайомлена, зрозуміла їх і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Банку, яка до того ж містить розмір бажаного кредитного ліміту та строк, на який надано кредит і відсоткову ставку.
Ст.526 ЦК України регламентовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з розрахунком заборгованості, доданого представником позивача до позовної заяви, на твердження позивача, відповідач зобов`язання щодо повернення суми кредиту не виконав, у зв`язку з чим станом на 23.04.2024 рік за гр. ОСОБА_2 є заборгованість в розмірі 47439,85грн., з яких: 29437,37грн. - заборгованість за кредитом, 18002,48грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом(а.с.7-8).
Отже, у порушення умов вищезазначеного кредитного Договору відповідач, на твердження позову, платежі належним чином здійснювати припинив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку відповідач не погаси повністю. Таким чином, враховуючи, що, на твердження представника позивача, відповідачем не повернуті фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку, а також беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої в разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, - кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Також, як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, останнім нараховано штрафні санкції( заборгованість за відсотками) відповідно до пункту 11 кредитного договору у сумі 5399,49грн.
Відповідно до частини 1статті 14ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що:
- на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22);
- на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд зауважує, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Воєнний стан неодноразово було продовжено.
З урахуванням викладеного, нарахування АТ «Акцент-Банк» штрафних санкцій відповідно до пункту 11 кредитного договору у сумі 5399,49грн. є безпідставним.
Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

ухвалив: 
Частково задовольнити позов Акціонерного товариства "Акцент -банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), - на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м.Дніпро, вул.Батумська,11, ЄДРПОУ 14360080), - заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.12.2021р. - в розмірі 7563 (сім тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 80 копійок, та судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень - в розмірі сплаченого судового збору, а всього, разом – 10591 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 26.12.2025 року. 

Суддя А.В. Кравцова