ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/513/26 Справа № 199/15062/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лисенко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13 листопада 2025 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приэднано до накладеного адміністративного стягнення невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 01.07.2025, яка набрала законної сили 15.07.2025, та остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки 8 місяців 1 день, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, 26.10.2025 о 08-40 годині у місті Дніпрі по вул. Дементьєва, 17, повторно керував транспортним засобом «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 просить його поновити з підстав поважності причин його пропуску, враховуючи, що постанову суду винесено 13.11.2025, а він з 04.11.2025 перебував у відрядженні на виконанні бойових завдань, тому був позбавлений можливості вчасно оскаржити постанову суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та винести нову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог вважає, що в постанові суду першої інстанції невірно зазначено відомості про особу, зауважує, що він є військовослужбовцем, у зв`язку з чим пропонував поліцейським викликати представників Військової служби правопорядку, проте у постанові суду вказано, що він не працевлаштований. ОСОБА_1 вважає, що оскільки він є військовослужбовцем, тому його дії підпадають під розгляд порядок розгляду правопорушень згідно з розділом 13 Б КУпАП.
На думку ОСОБА_1 , суд, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, не вказав яким працівником поліції його складено, що унеможливлює отримання протокола та ознайомлення з ним. Заперечує проти вірного встановлення стану сп`яніння працівниками поліції.
Позиції учасників апеляційного процесу.
У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду. За змістом апеляційної скарги просить розглядати справу за його відсутності, оскільки у зв`язку з проходженням військової служби не має можливості з`явитися в судове засідання. 
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.
Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає обґрунтованими його доводи, оскільки ОСОБА_1 не брав участь в суді першої інстанції, докази на підтвердження отримання постанови суду у матеріалах справи відсутні. Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 фактичні обставини справи, тобто керування ним транспортним засобом, його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та повторність вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорюються і не оскаржуються, а тому згідно із положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП в цій частині апеляційним судом не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд відносно нього мав проводитись відповідно до положень ст. 266-1 КУпАП уповноваженою на те службовою особою, у зв`язку з чим процедура огляду ОСОБА_1 , проведена на підставі ст. 266 КУпАП, є недійсною.
Апеляційний суд відхиляє такі доводи як необґрунтовані з огляду на таке.
Стаття 266-1 КУпАП регулює порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці... несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху... зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
За таких обставин, ОСОБА_1 відноситься до осіб, які несуть адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху на загальних підставах, тому порядок огляду водія, який керував транспортним засобом «Toyota Rav4», д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи положення статті 15 КУпАП, здійснювався в загальному порядку, який передбачений статтею 266 КУпАП.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи вищевикладене, у поліцейських були відсутні підстави для виклику службових осіб Військової служби правопорядку ЗСУ та проведення ними огляду в порядку ст. 266-1 КУпАП, а тому працівники поліції правильно та у відповідності до статті 266 КУпАП зафіксували відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та склали протокол стосовно нього за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, огляд був проведений працівниками поліції як уповноваженими особами на проведення відповідних оглядів, та ними вірно застосовані норми Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Щодо незгоди апелянта з виявленими та встановленими ознаками на стан наркотичного сп`яніння апеляційний суд виходить з такого.
Працівниками поліції під час зупинки ОСОБА_1 дійсно виявлено у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, які зафіксовані за змістом протокола про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №494373 від 26.10.2025 та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість водія, виписане на ім`я правопорушника 26.10.2025 о 08-50 годині, а саме зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
Встановлені ознаки повністю кореспондуються з вимогами п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстровані в Мін`юсті 11.11.2015 за № 1413/27858.
Апеляційний суд наголошує й на тому, що ступінь вираженості ознак сп`яніння об`єктивно може різнитись в залежності від концентрації (показників) вмісту відповідних речовин в крові, навіть, від часу вживання, й лише огляд за допомогою спеціального технічного засобу працівником поліції зі спеціальними знаннями, та/або низка методик, що застосовується лікарем під час проведення огляду в медичному закладі, можуть дозволити достеменно підтвердити стан сп`яніння водія, задля чого й передбачено огляд. Від проходження оглядів особа відмовилась. Натомість, нормами чинного законодавства не передбачено підстав для звільнення особи від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння.
На переконання суду апеляційної інстанції, виявлені ознаки зафіксовані працівником поліції у визначений законодавством спосіб й не викликають сумнівів з приводу наявності підстав пропонувати водієві проходження огляду у медичному закладі, як видно з наявного відеозапису не заперечувалося й самим водієм.
Крім того, дії, вчинені ОСОБА_1 , є умисними, становлять підвищену суспільну небезпеку, створюють реальну загрозу безпеці дорожнього руху та учасникам цього руху, що обґрунтовує необхідність застосування передбаченого законом комплексного стягнення, зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які він тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         О. П. Піскун