ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3050/25 Справа № 209/5799/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Конєєва І.В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 грудня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Редька С.М. на постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 07 жовтня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,                

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 07 жовтня 2025 року 31 липня 2025 року в провадження суду надійшли для розгляду два адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №396341 від 19.07.2025 року ОСОБА_1 19.07.2025 року о 14.28 годині у м. Кам`янське по вул. Героїв, 42 керував автомобілем ВАЗ 21053, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту ДРАГЕР та в медичному закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
       Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №397173 від 19.07.2025 року ОСОБА_1 20.07.2025 року о 12.00 годині у м. Кам`янське, вул.Героїв керував автомобілем ВАЗ 21053, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру поліцейських 798438,795855, чим порушив п.2.5 ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Захисник Редько С.М. разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 07 жовтня 2025 року зазначивши, що справу було розглянуто за відсутності правопорушника та його представника. Повний текст постанови було складено 10.10.2025 року, а отримав він його 13.10.2025 року у підсистемі “Електронний суд”. 20 жовтня 2025 року він направив апеляційну скаргу, яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року повернуто.
В апеляційній скарзі захисник Редько С.М. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений, тому вважає усі послідуючі дії працівників поліції незаконними, а отримані докази недопустимими, як отримані з порушенням закону. Зазначає, що у графі протоколу про роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, підпис ОСОБА_1 відсутній. Роз`яснення положень ст.ст.55,56,59 Конституції України взагалі не передбачено у бланку протоколу про адміністративне правопорушення та самостійні дані статті у бланк не вписано. Вважає, що відеозапис інспектора поліції не може бути використаний як беззаперечний доказ у даному провадженні за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки працівниками поліції у протоколі не вказано ні назву, ні модель, ні серійний номер пристрою, який застосовувався для відео зйомки, не зазначено номер та серію диску, а також відомості про відеофіксацію руху автомобіля, моменту зупинки транспортного засобу та обставин складання самого протоколу про адміністративне правопорушення, що є явно недостатнім для повного і об`єктивного встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Редько С.М. у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. 
Згідно ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
       Також, ч.ч. 2,3 ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1  ст.130 КУпАП.
       Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
       Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.
       Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 07 жовтня 2025 року за відсутності правопорушника та його представника. Повний текст постанови було складено 10.10.2025 року, а отримав постанову захисник Уралова Т.М. у підсистемі “Електронний суд” 13.10.2025 року. 20 жовтня 2025 року він направив апеляційну скаргу, яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року повернуто. Враховуючи, що останнім виконано вимоги постанови Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року, а також приписи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
       Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
       Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
       Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: 
- за фактом вчинення адміністративного правопорушення 19.07.2025 року: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №396341 від 19.07.2025 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, від підпису якого ОСОБА_2 відмовився; постановою серії ЕНА №5262110 від 19.07.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; рапортом поліцейського та відеозаписом; 
       - за фактом вчинення адміністративного правопорушення 20.07.2025 року: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №397173 від 20.07.2025 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, від підпису якого ОСОБА_2 відмовився; постановою серії ЕНА №5269178 від 20.07.2025 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; повідомленням по лінії 102 про те, що в м.Кам`янське, вул. Героїв, 38 п`яний водій їздить на авто Жигулі білого кольору НОМЕР_1 , авто зі слідами ДТП, рапортом поліцейського, поясненнями свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що 20.07.2025 року о 11.20 год. він проїзджаючи на своєму автоммобілі повз «Русалку» на вул. Героїв, 34 побачив, як автомобіль білого кольору Лада 2105 виїзджав з прилеглої території Русалка, поводив себе водій не зрозуміло, автомобіль крутило з однієї сторони дороги в іншу, поведінка явно не відповідала тверезому водієві, та відеозаписом.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову останнього від проходження огляду.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, по справі не вбачається.
       В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
       Судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.
       Відеозаписами з нагрудної камери зафіксовано, як 19.07.2025 року ОСОБА_1  керував транспортним засобом ВАЗ 21053, д.н.  НОМЕР_1 , зупинився на бордюрі дороги, під`їхали працівники поліції, зробили зауваження щодо неналежного паркування, водійських прав та документів на автомобіль  ОСОБА_1  не мав, неодноразово наголошував, що він працівник ТЦК, що він військовий та має право керувати транспортним засобом у воєнний час. Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння на неодноразову пропозицію працівників поліції пройти обстеження на місці події за допомогою газоаналізатора Драгер або у лікарні водій ОСОБА_1  відмовлявся.  ОСОБА_1  мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та не заперечував, що вживав спиртні напої.
       На даному відеозаписі хоч і відсутні докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 , проте водій не заперечував факт керування автомобілем та пояснював працівникам поліції причини здійснення паркування на бордюрі.
Крім того, з долученого до протоколу ЕПР1 №397173 відеозапису вбачається, як 20.07.2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21053, д.н. НОМЕР_1 , зупинився на дорозі на вимогу працівників поліції, які їхали за ним, водію зазначили причину зупинки: “відсутність правого бризковика (порушення п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху України)”, Уралов став вилазити з автомобіля через переднє пасажирське сидіння, водійських прав та документів на автомобіль не мав, неодноразово наголошував, що він працівник ТЦК, що він військовий та має право керувати транспортним засобом у воєнний час. Визуально стан водія ОСОБА_1  свідчив про стан алкогольного сп`яніння: хитка хода, відсутність рівноваги при ходьбі, невиразна мова з перервами. Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння на неодноразову пропозицію працівників поліції пройти обстеження на місці події за допомогою газоаналізатора Драгер або у лікарні водій відмовлявся.  ОСОБА_1  мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та не заперечував, що вживав спиртні напої.
       Таким чином, зміст долучених до справи дисків свідчить про те, що на них зафіксовано саме події, які є предметом розгляду у даній справі, вони відображають фактичні дані, які встановлюють наявність адміністративних правопорушень та винуватість ОСОБА_1 у їх вчиненні. 
       Відтак, долучені до справи відеозаписи у відповідності до ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано покладені судом в основу постанови. 
       Крім того, апеляційний суд зауважує, що відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на найменування технічного засобу відеофіксації не спростовує факту наявності події та складу адміністративного правопорушення та не здатне поставити під сумнів допустимість протоколу в цілому. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими вищевказаними доказами в справі, є належним та допустимим доказом.
       Апеляційний суд не приймає до уваги доводи захисника щодо відсутності підпису ОСОБА_1 у графі щодо роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, оскільки ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу у відповідній графі, відповідно до практики ЄСПЛ у тому разі коли недотримання обов`язку повідомити у встановленому законом порядку про обвинувачення трапилось з вини обвинуваченого, то він не може стверджувати про порушення прав сторони захисту (Ердоган проти Туреччини, Камбел і Фелл проти Сполученого Королівства).
       У силу приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, який установив наявність підстав для висновку про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законодавством порядку є безумовним обов`язком водія.
Враховуючи те, що працівники поліції пояснили ОСОБА_1 порядок огляду, останній відмовився від його проходження і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, та не заперечував, що вживав спиртні напої, вказані дії утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП — відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 двічі порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП, що і покладено останньому у вину.
       Доводи апелянта з приводу того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, яким суд дав належну оцінку у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.
Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.
       Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд вважає, що законодавець передбачив настання адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, саме з метою забезпечення неможливості ухилитись від проходження такого огляду водіями, які підозрюються у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння.
       Відтак, вимога працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була аргументованою, вмотивованою та ґрунтувалась на правових підставах. Доводи апелянта щодо неправомірності дій патрульних поліцейських безпідставні та спростовані наявними в матеріалах справи доказами.
       Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
       З огляду на зазначене, викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокату Редьку С.М. строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 07 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Редька С.М. — залишити без задоволення.
       Постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 07 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП — залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот