ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/17088/25 
Пров. №3/766/296/26 
22.01.2026 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Полтавській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно:
ОСОБА_1 , дата та рік народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , директора МКП «Водопровідно-Каналізаційного господарства м. Херсона», місцезнаходження: 73000, м. Херсон, площа ім. Тутушкіна, буд. 9,
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 12870 від 10.11.2025 року, ОСОБА_1 , будучи керівником МКП «Водопровідно-Каналізаційного господарства м. Херсона», допустив порушення п. 16.15 п. 16.1 ст. 16 п. 44.6 ст. 44 п 200.1, п. 200.4 абз. «б» ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого відмовлено у надані бюджетного відшкодування за серпень 2025 року на суму 10 000 000 грн. 
Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП як порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.
У судові засідання, призначені ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на вказану в протоколі адресу місцезнаходження товариства, а також розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області.
Захисник Тимофеєв Д.В. заперечив щодо вказаного протоколу, просив закрити провадження за адміністративним протоколом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на ряд порушень, які були здійснені посадовими особами під час оформлення адміністративного протоколу, так, сам протокол не містить змісту суті правопорушення, а лише посилання на норми, які нібито порушив ОСОБА_1 , що свідчить про неконкретність обвинувачення. Додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме акт перевірки долучений представниками ДПС не в повному обсязі, лише вступна та резолютивна частина, у звязку з чим вони не знають від чого саме вони мають захищатись. 
Так вина ОСОБА_1 особою уповноваженою на складання протоколу згідно матеріалів справи обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 12870 від 10.11.2025, який містить відомості щодо дати, часу, місця та обставин вчиненого адміністративного правопорушення;
- актом від 28.10.2025 № 15445/16-31-07-01/03355726.
Інших доказів на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 суду не надано.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з?ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Склад адміністративного правопорушення – це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.
Хоча протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП і являється самостійним джерелом доказової інформації, проте за відсутності обґрунтування іншими доказами, не може бути покладений в основу обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Разом з тим зі змісту порушення, зазначеного протоколу не зрозуміло суть висунутого порушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 . В вказаному протоколу зазначено лише посилання на перелік статей Податкового Кодексу, які нібито порушила особа, без зазначення безпосередньо, в чому саме виразилось допущені ним порушення, тобто обставини самого порушення. 
Тобто, в протоколі не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 176-1 КУпАП, за якою складено протокол, суть повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився.
Однак протокол № 12870 від 10.11.2025 містить перерахування статей нормативно-правових актів, які носять загальних характер, без надання належної правової кваліфікації, у чому саме полягає порушення ОСОБА_1 будь-якого із зазначених приписів.
Перерахування загальних статей законів, без конкретизації обставин адміністративного првопорушення за яких воно було вчинено, , що складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, порушує принцип верховенства права, правової визначеності, законності, охорони прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 як громадянина України, не направлене на запобігання правопорушенням, вихованню громадян, що є завданням ст. 1 КУпАП.
Ураховуючи вищевикладене, протокол № 12870 від 10.11.2025 не містить інформації про об`єктивну сторону дій (бездіяльності) ОСОБА_1 , які самі дії чи бездіяльність ним, як керівником було допущено, що потягло за собою порушення певного переліку норм Податкового Кодексу.
У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 163-1, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.
У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя	М. С. Рябцева