Справа №687/1242/25 
№3/687/2/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 січня 2026 року селище Чемерівці
Чемеровецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - Борсука В.О., з участю секретаря - Пагор Б.Р., з участю прокурора - Манзелевського Ю.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , з участю захисника - Кучмія М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чемерівці в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області ДСР НП України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казакстан та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді командира роти охорони, 
за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абз. 1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав 19.01.2025 року декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 та захисник з`явилися, ОСОБА_1 щиро розкаявся та визнав вину.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 161 від 04.06.2024, майора ОСОБА_1 , командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 було виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.06.2024 року.
Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» майора віднесено до старшого офіцерського складу Збройних сил України.
Підпунктом «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія Закону є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Статтями 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що кожен громадянин України, вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, бере офіційне зобов`язання неухильно додержуватися Конституції України, цього Закону, Законів України «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інших законів України, а також прийнятих відповідно до них указів Президента України та інших нормативно - правових актів щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та сумлінно виконувати обов`язки військової служби.
Згідно 4.12 ст. 6 «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо).
Відповідно до обов`язків командира роти охорони  ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 є прямим начальником усього особового складу роти охорони.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями до 05.07.2024 року, однак останній в порушення вимог Закону подав вказану декларацію лише 19.01.2025 року.
Про ознайомлення ОСОБА_1 із вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» свідчить своєчасне подання декларацій за попередні періоди.
Окрім того, до матеріалів справи долучено копію посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом (2 групи) війни.
Оцінюючи докази з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина  ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, відповідальність за вчинення якого визначена ч.1 ст.172-6 КУпАП - доведена. 
При призначенні стягнення суд враховує ступінь вини  ОСОБА_1 , його щире розкаяння як обставину, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, негативних наслідків від вчиненого правопорушення, а також шкоди для інших.
Разом з тим, беручи до уваги, що  ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місце проживання, неодноразово нагороджений та відзначений по місцю роботи, також нагороджений відзнакою Президента України за участь у антитерористичній операції, є учасником бойових дій де отримав мінно-вибухову травму, щиро розкаявся у вчиненому, є інвалідом війни, відсутні обставини, які б обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення, його дії через малозначність не становлять суспільної небезпеки, тобто не заподіяли істотної шкоди суспільним інтересам та державі, суд вважає за можливе звільнити  ОСОБА_1  на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Суд приходить до висновку, що вчинене  ОСОБА_1 діяння є малозначним, а тому вважає за можливе застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.
Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст. ст. 22, 27, 30, 33-35, 248, 249, 251, 252, 276, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити. 
На постанову може бути подано апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга на постанову подається через суд першої інстанції до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя         Борсук В.О.