КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/2188/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/7179/25

15 січня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.
суддів - Оніщука М.І.
- Шебуєвої В.А.
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Майстренко О.М. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:

У січні 2025 року представник ТОВ «Бізнес позика» звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 17.05.2024 між позивачем та відповідачем укладено договір №448656-КС-005 про надання кредиту в електронній формі. 
Вказує на те, що відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 23 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. 
Зазначає, що позивач виконав умови договору та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 23 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .
Відповідач лише часткового сплатив кошти на загальну суму 4 980 грн. Отже, за вказаним договором станом на 14.01.2025 утворилась заборгованість в розмірі 76 868,36 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту- 23 000 грн.; суми прострочених платежів по процентах- 51 434,46 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2 433,90 грн. 
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 76 868,36 грн. 
Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість у сумі 63 182 гривні 24 копійки.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» витрати зі сплати судового збору у сумі 1 991 гривень 21 копійка.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Дата складання повного тексту рішення не зазначена.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року, було оприлюднене в реєстрі 12 серпня 2025 року.
Не погоджуючись з заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року, 18 серпня 2025 року представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» адвокат Клименко Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика»  суми заборгованості за кредитним договором, а саме: змінити стягнену суму з 63 182,24 гривень на нову суму 76 868 гривень 36 копійок, а в решті заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року - залишити без змін.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відповідачем встановлений графік погашення заборгованості не виконувався, за весь період дії кредитного договору було сплачено лише частково по кредиту (що відображено та враховано у розрахунку), у наслідок чого починаючи з восьмого дня прострочення першого платежу почалось нарахування процентів за Стандартною ставкою - 1,50000000%, а саме з 21.12.2023 після 01.11.2024 не нараховувались включно і після 01.11.2024.Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 51 434,46 грн. включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,14893479%. - у сумі 5 549,46 грн. у період з 22.10.2022 по 21.06.2024 плюс (включно) нараховані за стандартною процентною ставкою 1,50000000%. - у сумі 45 885,00 грн. у період з 21.12.2023 по 01.11.2024 (включно) 
Вказує на те, що з розрахунку видно, що штрафні санкції за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять складу позовних вимог, а проценти за користування кредитом після 01.11.2024 року не нараховувались і як видно, що вже з 02.11.2024 року їх розмір залишився незмінним - 51 434,46 грн. 
Отже, на думку апелянта, з вищевикладеного вбачається, що розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору №448656-КС-005 повністю відповідає умовам Договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам статей 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України 
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 травня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №448656-КС-005 про надання кредиту.
Відповідно до умов договору сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 23 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика". (п. 2.1)
У п. 2.2.- 2.11 сторони погодили, що тип кредиту: кредит. Строк, на який надається кредит: 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14893479, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту: 3 450,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи не змінні в продовж дії договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору, який сторони погодили іменувати у своїх відносинах додатковою угодою. Загальний розмір наданого кредиту: 23 000,00 грн. Строк дії договору: до 01.11.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 68 162,24 грн. Загальні витрати за кредитом: 45 162,24 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 650,04 процентів. Денна процентна ставка: 1,16 процентів 
У п.п. 2.12., 2.13 сторони погодили, що дата видачі кредиту - 17.05.2024. Дата повернення кредиту 01.11.2024.
Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором № 448656-КС-005 про надання кредиту від 17 травня 2024року становить 76868,36 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту- 23000 грн.; суми прострочених платежів по процентах- 51434,46 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2433,90 грн. 
У частині задоволених позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене, а тому колегія суддів не перевіряє висновків суду першої інстанції про правомірність таких вимог позивача.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 13 686,12 грн. суд першої інстанції посилався на те, що сума процентів, які нараховані позикодавцем є очевидно не співмірною із сумою кредитних коштів, які отримав відповідач у позику, і створюють умови надмірного боргового тягаря для відповідача. 
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (абзац перший частини першої статі 1046 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5 - 7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції за частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) за частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до часу прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З договору № 448656-КС-005 про надання кредиту від 17 травня 2024 року, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Оскільки договір укладений на сайті позикодавця, та відповідач підписав його одноразовими ідентифікаторами UA-8707, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайті товариства такий договір не був би укладений.
Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).
Договір містять податковий номер відповідача, адресу, номер особистого електронного платіжного засобу, номер телефону.
Доказів того, що банківська картка зазначена в договорі № 448656-КС-005 про надання кредиту від 17 травня 2024 року не належить відповідачу та на неї не було перераховано кредитні кошти за договором, відповідачем на спростування отримання кредитних коштів не надано. 
Також, відповідно до інформаційної довідки № 2916/01 від 17.01.2025 року, видана ТОВ «Платежі онлайн», та додатку до неї в якій товариство, як технологічний оператор платіжних послуг, повідомило, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» проведено успішні транзакції «видача» на картковий рахунок НОМЕР_1 у розмірі 23 000,00 грн. в якому деякі символи (цифри), які є складовими номеру картки, замінені на знак «*». Водночас відповідач не спростував, що картка з такими символами йому не належить, та виписку зі свого рахунку, не надав.
Окрім того відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідача частини заборгованості в сумі 13 686,12грн., суд першої інстанції виходив з того, що проценти за користування кредитом були нараховані позивачем за межами строку кредитування. 
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи.
Відповідно до п. 2.3. договору визначено строк, на який надається кредит: 24 тижні. Згідно з п. 2.7. договору термін дії договору визначено до 01.11.2024.
Як вбачається зі змісту долученого до позовної заяви розрахунку ТОВ «Бізнес Позика» здійснювало нарахування відповідачці процентів за користування кредитом по 01.11.2024, тобто у межах,визначеного договором строку кредитування. Після 01.11.2024 ТОВ «Бізнес Позика» обраховувало ту ж саму суму заборгованості за процентами.
З огляду на вище викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимогТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідачачастини заборгованості в сумі 13 686,12грн. А тому заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 рокупідлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з  ОСОБА_1  із зазначенням про стягнення з нього на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості за договором № 448656-КС-005 про надання кредиту від 17 травня 2024 року в розмірі 76 868,36 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту- 23 000 грн.; суми прострочених платежів по процентах- 51 434,46 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2 433,90 грн. 
Також підлягає зміні рішення суду першої інстанції і в частині розподілу судових витрат.
Згідно з ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «Бізнес Позика» 2 422,40 грн. судового збору за подання позовної заяви та 3 633,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича задовольнити.
Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 рокузмінити в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», а також в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.
Стягнути з  ОСОБА_1  (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»(ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за договором № 448656-КС-005 про надання кредиту від 17 травня 2024 року в розмірі 76 868,36 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту- 23 000 грн.; суми прострочених платежів по процентах- 51 434,46 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2 433,90 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»(ЄДРПОУ 41084239) 2 422,40 грн. судового збору за подання позовної заяви та 3633,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
В іншій частині заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: