Справа №752/24417/25
Провадження №2/752/3659/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року        м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс банк») про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 22.10.2021 між Акціонерним товариства «Альфа банк» (далі - АТ «Альфа банк») та позивачем укладено кредитний договір № 501377172, по якому, 25.12.2024 між позивачем та АТ «Сенс банк» укладено додаткову угоду шляхом реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 22.10.2021 № 501377172.
Проте, АТ «Сенс банк», ввівши в оману ОСОБА_1 , надав договір споживчого кредиту, а не договір реструктуризації, а також не надав кредитних коштів.
Крім того, у розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач врахував елемент заборгованості у форматі розрахунково - касових платежів, що не було обумовлено при підписанні споживчого кредиту. При підрахунку даних платежів сума за розрахунком становить 181000 грн.
Істотною умовою і фактом укладання кредитного договору є передача однією стороною іншій суми коштів, передбачених договором.
Проте, після укладення договору № 507028867 від 25.12.2024 АТ «Сенс банк» не передав Клієнту кошти зазначені у договорі, що підтверджує факт домовленості сторін про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 501377172 від 22.10.2021,
Також, кредитний договір №507028867 від 25.12.2024 не внесений в Бюро кредитних історій.
Просила: 
визнати договір №507028867 від 25.12.2024, укладений між ОСОБА_1 та АТ «Сенс банк», недійсним на підставі введення АТ «Сенс банк» клієнта в оману;
зобов`язати АТ «Сенс банк» зробити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 501377172 від 22.10.2021, виключивши незаконно нараховані елементи у формі розрахунково-касових платежів.
09.10.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 16.01.2026.
03.11.2025 представник відповідача адвокат Стовбун О.Й. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.
Зазначив, що 02.08.2021 між АТ «Сенс Банк» та позивачем було укладено Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631745787 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 57700 грн. в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою кредиту до 200 000 грн. 
В подальшому кредитний договір було реструктуризировано шляхом надання ОСОБА_1 нового кредиту, шляхом підписання кредитного договору № 507028867 від 25.12.2024.
Відповідно до оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 507028867 від 25.12.2024 сторони погодили повернення заборгованості за кредитним договором №631745787 від 02.08.2021 у сумі 115 333,28 грн. 
22.10.2021 між АТ «Сенс Банк» та позивачем було укладено Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501377172 у сумі 42 000 грн. для власних потреб. 
Кредитні договори містять інформацію як про суму кредиту, так і про детальний розпис його сукупної вартості, дату укладення правочину та процентну ставку, окрім того містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі істотними умовами кредитного договору. 
Підписанням оферти/акцепту позивач підтвердила, що вона попередньо ознайомлена у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, особливостями, перевагами та недоліками, інформацію про сукупну вартість кредиту, з урахуванням реальної процентної ставки значенням абсолютного подорожчання кредиту, в тому числі інформацією, надання якої передбачена Законом України «Про захист споживачів» та нормативними документами НБУ, які їй роз`яснені, зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, та з якими вона цілком згодна. 
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичного оформлення тощо. 
ОСОБА_1 , підписавши акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631745787 від 02.08.2021, акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501377172 від 22.10.2021, акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 507028867 від 25.12.2024, в яких зазначено умови кредитування, погодилася на укладення кредитних договорів на визначених і погоджених сторонами умовах. 
Позивач самостійно звернулася до банківської установи та уклала оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту, якою погодилася з діючими тарифами та умовами надання банківських послуг, відповідно до яких позивачу було надано грошові кошти, що надаються банком позичальнику на споживчі цілі на строк та під процент визначений угодою. що укладається між банком та позичальником на підставі договору та відповідно до його вимог. 
Позивач як споживач кредитних послуг відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», мав право розірвати кредитний договір протягом 14 днів з моменту його укладення, проте вказаним правом він не скористався, а з позовною заявою звернувся до суду лише у жовтні 2025 року. 
Наведене свідчить про те, що при укладенні договору позивач діяла свідомо і повністю розуміла природу кредитного договору, свої зобов`язання за ним та обсяг своєї відповідальності. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
02.08.2021 ОСОБА_1 ознайомилась з паспортом споживчого кредиту в АТ «Альфа банк», яким передбачено такі умови кредитування: тип кредиту - кредитування рахунку, сума кредиту - 57700 грн., мета кредиту - споживчі цілі, спосіб надання кредиту - безготівковий, процентна ставка - 35,99 відсотків річних, тип ставки - фіксована.
02.08.2021 банк акцептував пропозицію позивача на укладання угоди про надання споживчого кредиту на запропонованих нею умовах.
22.10.2021 ОСОБА_1 ознайомилась з паспортом споживчого кредиту в АТ «Альфа банк», яким передбачено такі умови кредитування: тип кредиту - споживчий кредит, сума кредиту - 115333,28 грн., мета кредиту - споживчі цілі, спосіб надання кредиту - безготівковий, процентна ставка - 4,99 відсотків річних, тип ставки - фіксована.
22.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Альфа банк» з офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501377172, в якій просила надати їй суму кредиту у розмірі 42000 грн., з процентною ставкою 40% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 60 міс. 
Відповідно до п. 3 зазначеної оферти кредит надається позичальнику для власних потреб. 
22.10.2021 банк акцептував пропозицію позивача на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501377172 на запропонованих нею умовах.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ «Сенс банк» за кредитним договором №501377172 від 22.10.2021 у розмірі 41043,19 грн.
25.12.2024 ОСОБА_1 ознайомилась з паспортом споживчого кредиту в АТ «Сенс банк», яким передбачено такі умови кредитування: тип кредиту - споживчий кредит, сума кредиту - 115333,28 грн., мета кредиту - споживчі цілі, спосіб надання кредиту - безготівковий, процентна ставка - 4,99 відсотків річних, тип ставки - фіксована.
25.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Сенс банк» з офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №507028867, в якій просила надати їй суму кредиту у розмірі 115333,28 грн., процентна ставка 4,99% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 120 міс. 
Також запропонувала банку надати їй послуги з розрахунково - касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та Договором, за надання яких пропоную встановити комісійну винагороду, а саме:
(а) за надання кредиту у розмірі 0 грн. без ПДВ.
(б) за обслуговування (управління) кредиту щомісячно: за період з 1 по 12 місяць користування кредиту - 0,10% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ; за період з 13 по 24 місяць користування кредиту 1% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ; за період з 25 по 120 місяць користування кредиту - 1,50 % від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ;
Комісія за розрахункове - касове обслуговування, а саме: комісія за надання кредиту - є оплатою позичальника банку за розгляд його заявки на отримання кредиту, аналіз платоспроможності, операційне супроводження кредиту на етапі його надання, надання можливості користуватись Системою дистанційного обслуговування і т.д.
Комісія за обслуговування (управління) кредитом - є платою Позичальника Банку за: надання послуг з розрахунку суми чергового платежу за Угодою у випадку дострокового часткового повернення кредиту та/або суми повного дострокового повернення заборгованості за Угодою, що надаються: - з використанням телефонного зв?язку, в Контакт - центрі, через IVR - menu; - шляхом оброблення запитів, що направлені Банку Позичальником із використанням Системи та надання відповідей на відповідні запити Позичальника, тощо; операційне супроводження кредиту, що полягає у обліку, зберіганні і актуалізації інформації, документів Позичальника, його кредитної справи; здійснення інформування про неналежне виконання зобов`язань з повернення кредиту; надання інформації (виписок) по рахунках з використанням SMS/або PUSH-повідомлень щодо суми платежу з Угодою про надання споживчого кредиту, тощо; надання довідок щодо стану заборгованості або про закриття кредиту за допомогою Системи в електронному вигляді, шляхом направлення відповідних повідомлень на адресу електронної пошти Позичальника вказану при формуванні довідки; інформування Позичальника щодо діючих пропозицій, тарифів, змін у Банку, тощо шляхом SMS інформування або PUSH-повідомлень на мобільний телефон Позичальника та/або за допомогою месенджерів (Viber, Telegram Messenger або будь-який інший). 
Відповідно до п. 3 зазначеної оферти кредит надається Позичальнику для: - повернення заборгованості за кредитним договором №631745787 від 2021-08-02 року. Розмір - 115333,28 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Сенс банк»
Зі змісту зазначеної оферти, також встановлено, що ОСОБА_1 беззаперечно підтверджую, що перед укладанням Угоди ознайомлена, в тому числі, у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; із інформацією, зазначеною в частині п?ятій статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», яка розміщена на офіційній сторінці Банку у мережі Інтернет за посиланням https://sensebank.ua; що вона має право звернутися з питань захисту прав споживачів фінансових послуг до Національного Банку України, зокрема у разі порушення Банком, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із ним при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також до суду, в тому числі з позов відшкодування шкоди, завданої мені у процесі врегулювання простроченої заборгованості.
25.12.2024 банк акцептував пропозицію позивача на укладання угоди про надання споживчого кредиту №507028867 на запропонованих нею умовах.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ «Сенс банк» за кредитним договором №507028867 від 25.12.2024 у розмірі 113680,19 грн.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ч.1, ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як передбачає ч.1, ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ч.1, ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
За приписами ч.1, ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
Відповідно до п. 8 постанови відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.
Відповідно до п. 20 постанови правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.
Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (договорів) недійсними, суд повинен встановити, зокрема, наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.
Обравши спосіб захисту своїх прав шляхом визнання кредитного договору недійсним з підстав, передбачених статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», позивачка зобов`язана довести правову та фактичну підстави своїх позовних вимог.
Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 04.12.2024 по справі № 308/628/16-ц.
ОСОБА_1 , як на підставу позову в частині визнання кредитного договору №507028867 від 25.12.2024 недійсним, посилалася на те, що 22.10.2021 між АТ «Альфа банк» та нею укладено кредитний договір № 501377172, по якому, 25.12.2024 між позивачем та АТ «Сенс банк» укладено додаткову угоду шляхом реструктуризації заборгованості.
Проте, АТ «Сенс банк» ввівши її в оману надав договір споживчого кредиту, а не договір реструктуризації.
Разом з тим, суд звертає увагу, що під час укладення оспорюваного договору сторони в порядку статті 638 ЦК України узгодили всі істотні умови даного правочину та погодилися з ними.
25.12.2024 ОСОБА_1 ознайомилась з паспортом споживчого кредиту в АТ «Сенс банк».
Того ж дня, ОСОБА_1 особисто звернулася до АТ «Сенс банк» з офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №507028867, в якій просила надати їй суму кредиту у розмірі 115333,28 грн., процентна ставка 4,99% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 120 міс. 
Відповідно до п. 3 зазначеної оферти кредит надається Позичальнику для: - повернення заборгованості за кредитним договором №631745787 від 2021-08-02. Розмір - 115333,28 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Сенс банк».
Зі змісту зазначеної оферти, також встановлено, що ОСОБА_1 беззаперечно підтвердила, що перед укладанням Угоди ознайомлена, в тому числі, у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; із інформацією, зазначеною в частині п`ятій статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», яка розміщена на офіційній сторінці Банку у мережі Інтернет за посиланням https://sensebank.ua; що вона має право звернутися з питань захисту прав споживачів фінансових послуг до Національного Банку України, зокрема у разі порушення Банком, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із ним при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також до суду, в тому числі з позов відшкодування шкоди, завданої мені у процесі врегулювання простроченої заборгованості.
Таким чином, ОСОБА_1 особисто звернулася до банку з офертою про надання їй кредиту для повернення заборгованості за кредитним договором №631745787 від 02.08.2021 та своїм особистим електронним підписом (6892) засвідчила, що вона погодилася на отримання у кредит коштів саме на умовах, визначених договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.
Позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та у подальшому виконувала його умови, щодо свідчить про додаткову згоду із умовами договору.
У даній справі, оспорюваний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому виконувала його; договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, зокрема строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки сплати платежів, а також права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань; графіком погашення до кредитного договору визначено розмір щомісячних платежів як за тілом кредиту, так і в розрізі процентів; протягом дії кредитного договору позивачка не зверталася до банку з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, за роз`ясненням положень, які були їй не зрозумілі, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, тим самим погоджуючись зі всіма умовами такого договору.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також суд звертає увагу позивача, що остання зазначає, що 25.12.2024 між нею та АТ «Сенс банк» укладено додаткову угоду шляхом реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 22.10.2021 № 501377172.
Разом з тим, до позовної заяви не надано жодних доказів, що позивач зверталася до відповідача з заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості за кредитним договором від 22.10.2021 № 501377172.
Натомість, як встановлено судом, позивач погодила, що укладення договору №507028867 від 25.12.2024 необхідне для повернення заборгованості за кредитним договором №631745787 від 02.08.2021, а не для повернення заборгованості за кредитним договором 22.10.2021 № 501377172, як про це зазначено у позові.
Таким чином, позивачем не надано доказів факту обману з боку відповідача, не надано доказів на підтвердження обставин того, що умисним діями відповідача позивача було введено в омано щодо істотних умов договору та підстав укладення зазначеного договору, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання кредитного договору №507028867 від 25.12.2024 недійсним.
Доводи позивача щодо того, що кредитний договір №507028867 від 25.12.2024 не внесений в Бюро кредитних історій не є підставою для визнання правочину, укладеного шляхом обману, недійсним.
Щодо позовних вимог зобов`язати АТ «Сенс банк» зробити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 501377172 від 22.10.2021, виключивши незаконно нараховані елементи у формі розрахунково-касових платежів, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) у договорі про споживчий кредит зазначаються:
1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника);
2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту;
3) загальний розмір наданого кредиту;
4) порядок та умови надання кредиту;
5) строк, на який надається кредит;
6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності);
7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення);
8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів;
9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені;
10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися);
11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит;
12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту;
13) порядок дострокового повернення кредиту;
14) відповідальність сторін за порушення умов договору;
15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.
У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін.
Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.
Судом встановлено, що 22.10.2021 ОСОБА_1 ознайомилась з паспортом споживчого кредиту в АТ «Альфа банк та звернулася до АТ «Альфа банк» з офертою на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501377172, в якій просила надати їй суму кредиту у розмірі 420000 грн., процентна ставка 40% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 60 міс. 
Відповідно до п. 1 зазначеної оферти під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково - касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом договору. За ці послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме:
(а) за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті на укладення Угоди без ПДВ;
(б) за обслуговування (управління) кредиту 0,00 % від суми кредиту, зазначеної в цьому Акцепті без ПДВ.
Як вбачається з додатку № 1 до Угоди про надання кредиту № 501377172 від 22.10.2021 у Графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг відсутні нарахування та порядок сплати вартості послуг як за обслуговування кредитної заборгованості та комісії за надання кредиту, так і за розрахункове - касове обслуговування.
Також, суд звертає увагу, що з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 501377172 від 22.10.2021, наданого позивачем, вбачається, що відповідачем не нараховувалась, а позивачем не сплачувалась вартість комісії за обслуговування кредиту та розрахунково-касових платежів за кредитним договором № 501377172 від 22.10.2021.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, через їх необґрунтованість та недоведеність.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Враховуючи, що у задоволені позивних вимог відмовлено у повному обсязі, а позивач відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, б. 100, код ЄДРПОУ 23494714.
Рішення складене 16.01.2026.

Суддя         Ж. І. Кордюкова