П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 947/27011/25	

Перша інстанція: суддя Калініченко Л.В.,
повний текст судового рішення
складено 22.10.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Марченко І.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області (далі – відповідач, УПП), в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №5246572 від 17.07.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивача було зупинено патрульною поліцією під час руху на транспортному засобі. Після зупинки, до нього підійшов представник поліції, не представився та не зазначив причину зупинки, лише зазначив що в нього діє відпрацювання про нібито схожих шумових звуків ворожих безпілотних літаючих апаратів (шахедів) з вихлопом транспортних засобів, та підозру на перероблену вихлопну систему на транспортному засобі позивача, за наслідком чого інспектор патрульної поліції попросив його натиснути педаль газу щоб послухати звук вихлопу. Позивач зазначає, що поряд з цим, інспектором патрульної поліції не було надано жодного документу який би підтверджував зазначені інспектором патрульної поліції підстави для зупинки позивача під час руху транспортним засобом. В подальшому поліцейський повідомив позивача, що в нього несправна вихлопна система, перероблена та вона перевищує рівень шуму, за наслідком чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за спірною постановою. З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки на думку позивача в його діях відсутній будь-який склад адміністративного правопорушення, під час реєстрації транспортного засобу ніяких порушень виявлено не було, а позивач не є експертом та не може визначити несправність вихлопної системи та двигуна, самостійно він не змінював вихлопну систему транспортного засобу, а придбав автомобіль у такому стані, що також підтверджується тим, що на аналогічних моделях такого ж самого транспортного засобу встановлена аналогічна вихлопна система. Також позивач зазначає, що під час реєстрації транспортного засобу 08.06.2024 року йому було надано висновок експертного дослідження, яким ніяких порушень виявлено не було. Вказаний висновок було передано позивачем інспектору для ознайомлення.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.10.2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2025 року інспектором патрульної поліції 1 взводу 5 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції Костенюком Андрієм Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5246572 від 17.07.2025 року, якою ОСОБА_1 , водія транспортного засобу марки SUBARU, реєстраційний номер НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено штраф в сумі 340,00 грн..
У відповідності до вказаної постанови, суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що 17.07.2025 року в місті Одесі по вул. Михайла Комарова (Космонавта Комарова), 11/1, водій здійснив рух на транспортному засобі, у якого несправна система випускання відпрацьованих газів, що проявлялось підвищеним рівнем шуму під час їх виходу, чим порушив вимоги пп.«в» п.31.4.6 ПДР України.
У відповідності до наданої до суду відповідачем копії вказаної постанови вбачається, що остання була винесена в присутності ОСОБА_1 , яким здійснено підпис на підтвердження: роз`яснення йому прав за статтею 268 КУпАП та строк оскарження постанови за статтею 289 КУпАП, і отримання копії відповідної постанови. Будь-яких заперечень ОСОБА_1 у постанові не викладено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок про те, що звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав позивачем було пред`явлено позов до неналежного відповідача. Позивачем в ході розгляду справи не було заявлено клопотання про заміну відповідача на належного та/або залучення в якості співвідповідача належного відповідача у даному спорі, а тому за відсутності згоди саме позивача на заміну відповідача та наслідком пред`явлення позову до неналежного відповідача є відмова у задоволенні позову. Законність дій відповідача може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п.5 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.
Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.
Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Таким чином, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч.1 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зазначив, що працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції. Відтак належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинен бути відповідний орган Національної поліції.
Також в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції посилаючись на висновки Верховного Суду (викладені у постанові від 26.12.2019 року в справі №724/716/16-а) зазначив, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.ст.222 - 244-20 КУпАП вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.
Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.
Відповідно до «Переліку територіальних органів Національної поліції, що утворюються», затвердженого постановою КМ України від 16.09.2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» створено як юридичну особу публічного права - Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідно до «Переліку територіальних органів Національної поліції, що утворюються» створено як юридичну особу публічного права - Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. Отже, Управління патрульної поліції в Одеській області є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який не є юридичною особою, а тому в даній справі Управління патрульної поліції в Одеській області не може бути суб`єктом владних повноважень.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектором патрульної поліції якого було прийнято оскаржувану постанову, є належним відповідачем в даній справі, як суб`єкт владних повноважень без статусу юридичної особи.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (ч.4 ст.48 КАС України).
Отже, саме позивач визначає відповідача, предмет та підстави спору, проте встановлення належного відповідача є обов`язком суду під час розгляду справи, і у випадку подання позову до неналежного суд повинен здійснити його заміну на належного, або залучити належного відповідача, в якості другого відповідача по справі. 
Аналогічні висновки щодо застосування норм процесуального права, викладені в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі №162/445/16-а.
Оскільки Управління патрульної поліції в Одеській області є належним відповідачем в даній справі, колегія суддів вважає за необхідне розглянути позовну заяву ОСОБА_1 до УПП в Одеській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, по суті.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; та інше.
Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Положеннями п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2, 3, 5, 6, 8, 9 і 11 статті 121).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 (далі - Інструкція).
Згідно п.4 розділ І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пунктів 9, 10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, перевіривши матеріали справи та докази надані відповідачем суду, колегія суддів робить висновок, що процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності порушена не була. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу, та з долученого до матеріалів справи відео з нагрудної камери поліцейського вбачається, що останній роз`яснив позивачу його права, обов`язки, процедуру та строки оскарження.
Згідно оскаржуваної постанови, 17.07.2025 року в м. Одесі, по вул. Михайла Комарова (Космонавта Комарова), 11/1, водій здійснив рух на транспортному засобі, у якого несправна система випускання відпрацьованих газів, що проявлялось підвищеним рівнем шуму під час їх виходу, чим порушив вимоги пп.«в» п.31.4.6 ПДР України.
Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно 31.4 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: двигун: несправна система випускання відпрацьованих газів (пп.«в» п.31.4.6 ПДР України).
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
З матеріалів справи вбачається, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був зафіксований на нагрудні камери інспекторів екіпажу національної поліції, відео записи (video id: c4a2f13e4854949bc6ae1fa93ae3d909, 613652c78f888480bdf45476309f632b, id реєстратора 471833 та video id: НОМЕР_2 , 33a37a7f490c811f5a74a6ffdad7a8f7, id реєстратора 473736) з яких були надані до суду представником УПП в Одеській області.
З аналізу наданих відповідачем відеозаписів з нагрудних камер інспекторів вбачається, що під час патрулювання вулиць Одеси, 17.07.2025 року о 14:55, інспектори помітили транспортний засіб Subaru Forester, д.н.з. НОМЕР_1 з переобладнаною, на їх думку, системою випускання відпрацьованих газів. Зупинившись на світлофорі, неподалік вказаного ТЗ, інспектори поліції почули підвішений рівень шуму під час виходу відпрацьованих газів від ТЗ Subaru. Запинивши ТЗ Subaru під керуванням ОСОБА_1 , один з інспекторів попросив водія натиснути на педаль газу та тримати обороти двигуна на 5000-х. На питання інспектора, чи переробляв водій систему випускання відпрацьованих газів, останній відповів – Ні, така система встановлена заводом виробником. Отже, заслухавши водія ТЗ Subaru та переглянувши надані водієм документи, інспектор поліції склав відносно позивача спірну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Наказом Міністерства інфраструктури України №710 від 26.11.2012 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 30.04.2024 року №396) затверджені Вимоги до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» (далі – Наказ №710).
Наказ 710 прийнятий відповідно до статей 22 та 23 Закону України «Про автомобільний транспорт», пп.4.8.49 пп.4.8 п.4 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12.05.2011 року №581, постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1166 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються» затверджено, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.12.2012 року за №2169/22481. 
Пунктом 1 розділу 9 Наказу №710 «Викиди» встановлено, що рівень зовнішнього шуму (звуку), виміряний на нерухомому КТЗ, має бути не більше ніж контрольне значення, яке встановлене підприємством - виробником. Рівень зовнішнього шуму (звуку) контролюють за потреби (наприклад, у разі виникнення спірних питань щодо стану системи випуску відпрацьованих газів, застосування нештатних (непередбачених) систем випуску тощо).
За відсутності відомостей про відповідне значення, яке встановлене підприємством - виробником, рівень зовнішнього шуму (звуку) виміряний на нерухомому КТЗ має не перевищувати значень, наведених у таблиці 11-1: Легкові та вантажопасажирські автомобілі (категорія M1 та N1) – 87 дБА.
Для визначення рівня зовнішнього шуму (звуку) нерухомого КТЗ застосовують будь-який майданчик необхідних розмірів з асфальтобетонним або цементобетонним покриттям. Поверхня випробувального майданчика не повинна бути вкрита рихлим снігом, високою травою, рихлою землею або золою. Поблизу мікрофону шумоміра, а також між мікрофоном шумоміра та джерелом звуку не повинно бути жодних перешкод, які можуть вплинути на звукове поле. Оператор-випробовувач повинен знаходитись в такому місці, в якому його присутність не чинить вплив на покази засобів вимірювальної техніки.
Засоби вимірювальної техніки для контролю умов навколишнього середовища розміщуються поблизу випробувального майданчика на висоті 1,2 ± 0,02 м.
В момент вимірювання рівня зовнішнього шуму (звуку) швидкість вітру з урахування поривів на рівні висоти мікрофона шумоміра не має перевищувати 5 м/с.
Безпосередньо перед вимірюванням рівня зовнішнього шуму (звуку) на нерухомому КТЗ необхідно виміряти фоновий шум протягом 10 секунд шумоміром в тих місцях установки, в яких будуть здійснюватися подальші вимірювання.
Рівень фонового шуму (включаючи будь-який шум вітру) повинен бути менше принаймні на 10 дБ (А) рівня тиску звуку, що видається КТЗ під час вимірювання за шкалою А. Якщо різниця між фоновим шумом та виміряним рівнем зовнішнього шуму (звуку) складає від 10 до 15 дБ (А), то для розрахунку результатів випробувань з показника шумоміру віднімають відповідний коригувальний коефіцієнт, який наведений в таблиці 11-2.
Вимірювання рівня зовнішнього шуму (звуку) проводять без причепа (напівпричепа) за виключенням вимірювань щодо транспортних засобів, які виготовлені з нероздільних одиниць.
Для підготовки та вимірювання рівня зовнішнього шуму, КТЗ розміщується в центрі зони випробування, важіль перемикання коробки передач знаходиться в нейтральному положенні та щеплення увімкнене. Якщо конструкція КТЗ не дозволяє виконати дані вимоги, то КТЗ випробовують згідно настанови виробника у відношенні випробування КТЗ в нерухомому стані. Перед кожною серією вимірювань двигун повинен працювати в нормальному експлуатаційному режимі, який відповідає технічним вимогам виробника.
Якщо КТЗ обладнаний одним або декількома вентиляторами з механізмом автоматичного приводу, то під час вимірювання рівня зовнішнього звуку вплив на цю систему не допускається.
Капот двигуна або кришка відсіку (при наявності) повинні знаходитись в закритому положенні.
Мікрофон шумоміра потрібно розташувати на відстані 0,5 м ± 0,01 м від контрольної точки випускної труби, позначеної на мал. 3, під кутом 45° (±5°) до вертикальної площини, через яку проходить вісь потоку вихлопних газів з вихідного отвору труби.
Мікрофон шумоміра встановлюють на висоті контрольної точки, але не нижче 0,2 м над рівнем поверхні майданчика. Вихідна вісь мікрофону повинна знаходитись в площині, паралельній поверхні майданчика, а також повинна бути направлена до контрольної точки вихідного отвору випускної труби.
Здійснюють не менше трьох вимірювань в кожному випробувальному положенні. Фіксується максимальний рівень тиску звуку по шкалі А під час кожного з трьох вимірювань. Для визначення остаточного результату в положенні, в якому проводилось вимірювання, використовують перших три послідовні результати вимірювань в межах 2 дБ(А), за виключення результатів, які не відповідають умовам проведення випробувань. Остаточним результатом випробування є максимальний рівень звуку у всіх положеннях, в яких проводились вимірювання з трьох результатів послідовних вимірювань.
Отже, Наказом №710 чітко передбачені пристрої для визначення рівня зовнішнього шуму ТЗ та обов`язкові умови, в яких здійснюється заміри такого рівня.
Наявні матеріали справи не містять доказів здійснення замірів шуму належного позивачу автомобіля з дотриманням вимог Наказу №710.
Долучені до справи відео записи з нагрудних камер інспекторів, де інспектор поліції на власний слух визначає рівень гучності системи випускання відпрацьованих газів, без застосування спеціалізованого пристрою, вздовж проїзної частини дороги та проведення експертизи, не можу бути доказом вчинення позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення. 
Також колегія суддів зазначає, що з вказаних відеозаписів не можливо встановити гучність звуку системи випускання відпрацьованих газів ТЗ позивача. Будь-яких доказів того, що гучний звук, на який посилався суб`єкт владних повноважень, є наслідком технічної несправності, відповідачем також не надано.
Колегія суддів звертає увагу, що рівень гучності системи випускання відпрацьованих газів залежить від об`єму двигуна та налаштування такої системи виробником, а тому у кожного ТЗ звук індивідуальний.
ПДР України передбачають заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху (пп.«а» п.31.3), але оскаржувана постанова не містить посилань на порушення цієї норми.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що представником відповідача не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5246572 від 17.07.2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про задоволення позовних вимог.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справ вбачається, що прі поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 605,00 грн. (код квитанція 4143-2969-6303-1551 від 18.07.2025 року) та при поданні апеляційної скарги в розмірі 726,72 грн. (код квитанція 2130-4445-4571-0965 від 31.10.2025 року), а тому витрати позивача підлягають поверненню в розмірі 1331,72 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.272, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,–

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2025 року – скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції серії ЕНА №5246572 від 17 липня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити.
Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 39961329) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) гривень 72 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька