Справа № 439/649/25 Головуючий у 1 інстанції: Войтюк Т.Л. 
Провадження № 33/811/4/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В.,за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників адвокатів Галушки Василя Васильовича, Куть Надії Володимирівни, потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Галушки Василя Васильовича на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 26 березня 2025 року о 13:00 год м. Броди, траса Київ-Чоп, 434 км 300 мм, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Lt 35», нз НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, не впевнився у безпечності маневру та скоїв зіткнення з ТЗ «Yamaha drag star 1100», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальних збитків, порушив п. 10.1 ПДР, порушення правил перестроювання, зміни напрямку руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Галушка В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бродівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2025 року, оскільки копію постанови їм не вручено, в ЄДРСР така оприлюднена лише 18 грудня 2025 року.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Судом першої інстанції залишено поза увагою аргументи сторони захисту, які були наведені в письмових клопотаннях та усних поясненнях.
Звертає увагу, що матеріали справи було направлено на доопрацювання, проте працівниками патрульної поліції зазначені в постанові недоліки не було усунуто, окрім того патрульними не встановлено свідків даного ДТП, про яких повідомляли водії, невірно зазначено прізвище потерпілого у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Повідомляє, що саме дії водія ОСОБА_2 були в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, оскільки він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, не врахував дорожньої обстановки.
Наголошує, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд.
Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник повного тексту оскаржуваної постанови не отримали 15 грудня 2025 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисників на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілого на заперечення аргументів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 124 КУпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху України і внаслідок чого виникло пошкодження, зокрема транспортних засобів.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що перед початком маневру повороту ліворуч він переконався в безпечності свого маневру, зменшив швидкість руху та завчасно увімкнув покажчик повороту ліворуч. Після цього він пересвідчився, що позаду нього рухається декілька транспортних засобів, які не здійснювали обгону, при цьому мотоцикла позаду він не бачив та будь-яких перешкод для виконання маневру не виявив.
Потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що рухався дорогою Київ-Чоп, 434 км 300 мм, транспортним засобом «Yamaha drag star 1100», н.з. НОМЕР_2 , розпочав маневр обгону декількох автомобілів на ділянці дороги з переривчастою лінією дорожньої розмітки. При цьому він не бачив, що водій транспортного засобу «Volkswagen Lt 35», нз НОМЕР_1 увімкнув покажчик повороту, оскільки позаду цього автомобіля рухалося декілька інших транспортних засобів, які частково обмежували йому огляд.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 26 березня 2025 року на трасі Київ-Чоп, 434 км 300 мм, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Lt 35», н.з. НОМЕР_1 , у відповідності до вимог ПДР України, зменшив швидкість руху, переконався у безпечності свого маневру, розпочав маневр повороту ліворуч, після чого відбулося зіткнення з мотоциклом «Yamaha drag star 1100», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, та розпочав маневр обгону декількох транспортних засобів, які рухалися попереду нього, при цьому не завершив маневр обгону, коли на дорожньому полотні побачив суцільну лінію (лінія 1.1) дорожньої розмітки.
Зазначена інформація узгоджується із письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 10), в яких він зазначав, що рухався транспортним засобом «Volkswagen Lt 35», н.з. НОМЕР_1 по трасі Броди-Радивилів, ввімкнув покажчик повороту ліворуч, переконався в безпечності маневру, після чого розпочав поворот та відчув удар в його автомобіль; з відеозапису, долученого до матеріалів справи, та фотографій встановлено, що в місці де відбулося ДТП на дорозі нанесена суцільна біла лінія (лінія 1.1), окрім того, водій ОСОБА_1 наголошував працівникам поліції, що за його транспортним засобом рухалося декілька автомобілів, а водій ОСОБА_2 здійснював обгін на значній швидкості в забороненому місці.
З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 26 березня 2025 року (а.с. 11), вбачається, що він керуючи транспортним засобом «Yamaha drag star 1100», д.н.з НОМЕР_2 , на автодорозі Київ-Чоп, 434 км 300 мм, рухався в напрямку Радивилова, здійснив маневр обгону автомобіля, який рухався в попутному напрямку (маневр розпочав на переривчастій лінії), після чого побачив автомобіль, який розпочав маневр повороту ліворуч.
Апеляційний суд наголошує, що якщо обгін було розпочато на переривчастій лінії, а в процесі маневру з`явилася суцільна (лінія 1.1), водій повинен завершити обгін якомога швидше, не створюючи аварійної ситуації.
У зв`язку із вищезазначеним заслуговують на увагу аргументи апелянта, що саме дії іншого учасника ДТП були в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, оскільки він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, не врахував дорожньої обстановки, не завершив обгону вчасно, а саме після початку дорожньої розмітки лінії 1.1. не створюючи аварійної ситуації.
Апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції належним чином не надано оцінки письмовим поясненням ОСОБА_1 , а також відеозапису, долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано, що працівник поліції повідомляв особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, про можливе вчинення іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди окремого адміністративного правопорушення, а саме здійснення обгону транспортного засобу в забороненому місці. Крім того, судом першої інстанції не з`ясовано та не перевірено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями кожного з водіїв та настанням дорожньо-транспортної пригоди, що має істотне значення для правильного вирішення справи, повного та всебічного з`ясування її обставин, а також для належної правової оцінки дій учасників ДТП.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягується до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).
З наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які беззаперечно доводили б факт порушення п.10.1 ПДР України водієм ОСОБА_1 .
За вказаних обставин, не можна констатувати, що зібрані у справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають критерію «поза розумним сумнівом».
Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Статтею 247 КУпАП, передбачено що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, апеляційну скаргу адвоката Галушки В.В. слід задоволити, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
поновити адвокату Галушці Василю Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови Бродівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Галушки Василя Васильовича - задоволити .
Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2025 року, про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя          Партика І.В.