УХВАЛА
01 грудня 2025 року                                                                                            
м. Київ
 
справа № 686/31558/24
провадження № 61-13667ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29  листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05  лютого 2025 року 
у цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про розкриття банківської таємниці,
УСТАНОВИВ:
1.                 У листопаді 2024 року Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області (далі - ГУ ДПС у Хмельницькій області) звернулося до суду із заявою, заінтересовані особи: платник податків фізична особа ОСОБА_1 , Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк), про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю.
 
2.                 Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 29  листопада 2024  року відмовив у задоволенні заяви.
 
3.                 Хмельницький апеляційний суд постановою від 05 лютого 2025 року залишив рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29  листопада 2024 року без змін.
4.                 31 жовтня 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29  листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05  лютого 2025 року (повний текст складено 10 лютого 2025 року).
І. Щодо строку на касаційне оскарження.
5.                 Аналіз Єдиного державного реєстру свідчить про те, що ГУ ДПС у Хмельницькій області подає касаційну скаргу вшосте. 
 
6.                 У березні 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області вперше подало до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у вказаній справі.
 
7.                 Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2025 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 393 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК) (провадження № 61-2920ск25).
 
8.                 У квітні 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області повторно подало до Верховного Суду касаційну скаргу у вказаній справі.
 
9.                 Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2025 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених частиною другою статті 393 ЦПК (провадження № 61-5563ск25).
 
10.            У червні 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області шляхом формування документа у системі «Електронний суд» втретє подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ці ж самі судові рішення.
 
11.            Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2025 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених частиною другою статті 393 ЦПК (провадження № 61-7646ск25).
 
12.            07 серпня 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області, шляхом формування документа у системі «Електронний суд» вчетверте подало до Верховного Суду у цій справі.
 
13.            Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2025 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених частиною другою статті 393 ЦПК (провадження № 61-10255ск25).
14.            У вересні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уп`яте надійшла касаційна скарга ГУ ДПС у Хмельницькій області, шляхом формування документа у системі «Електронний суд».
 
15.            Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2025 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявникові з підстав, передбачених частиною другою статті 393 ЦПК (провадження № 61-11353ск25).
 
16.            Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК).
 
17.            Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК).
 
18.            Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК).
 
19.            Разом зі скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якому заявник посилаючись на незгоду зі змістом оскаржених судових рішень, своєчасним виконанням вимог ухвал Верховного Суду щодо усунення недоліків касаційної скарги та дотримання розумних строків на подання касаційної скарги, просить поновити строк на касаційної скарги.
 
20.            Разом з тим, об`єктивних причин, які перешкоджали ГУ ДПС у Хмельницькій області, юридичній особі, своєчасно усунути недоліки касаційної скарги, а саме коректно визначити підстави на касаційне оскарження оскаржених судових рішень попередніх інстанцій, заявник не наводить. Разом з тим, незгода зі змістом оскаржених судових рішень, не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, які набрали законної сили.
 
21.            07 жовтня 2025 року ГУ ДПС у Хмельницькій області отримало через підсистему «Електронний суд» ухвалу про повернення касаційної скарги, а подало скаргу лише  31 жовтня 2025 року. При цьому, заявник не наводить поважних причин, які унеможливлювали заявнику звертатися до суду впродовж розумного строку.
 
22.            Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. 
 
23.            Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
24.            У разі подання клопотання про поновлення пропущеного строку заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду. 
 
25.            Згідно з абзацом першим частини третьої статті 393 ЦПК касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу після спливу строків, визначених у статті 390 ЦПК, має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
26.            Отже, обставини викладені у заяві про поновлення строку є неповажними, тому особі, яка подала касаційну скаргу необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності причин його пропуску в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії або навести інші підстави з відповідними доказами.             
 
ІІ. Щодо сплати судового збору.
 
27.            До касаційної скарги додаються також докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК).
 
28.            За змістом підпункту 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI) ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
29.            Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
30.            ГУ ДПС у Хмельницькій області необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн ((3 028,00 грн * 0,5) х 200 % * 0,8).
 
31.            Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
 
32.            Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI.
 
33.            Додана до касаційної скарги платіжна інструкція від 20 березня 2025 року №  1389 про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн не може бути зарахована за цим розглядом касаційної скарги, оскільки приєднана за розглядом касаційної скарги у провадженні № 61-2920ск25.
 
ІІІ. Щодо підстав касаційного оскарження.
 
34.            Підставою, на якій подається касаційна скарга, ГУ ДПС у Хмельницькій області зазначає неправильне застосування норм матеріального права та що існує необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК). Обґрунтовуючи указану підставу касаційного оскарження, ГУ ДПС у Хмельницькій області області зазначає, що необхідно відступити від висновків викладених в постановах Верховного Суду від 15 лютого 2024 року у справі № 757/287/21-ц. У зазначеній постанові Верховного Суду надано наступний висновок: «… у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки, тощо…». В цьому випадку ГУ ДПС у Хмельницькій області вжило всіх заходів щодо встановлення місцезнаходження платника податків, проте ОСОБА_1 за податковою адресою відсутня. Вважає, що необхідно відступити від таких висновків Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 350 ЦПК, оскільки інформація щодо розкриття банківської таємниці, яка запитується за період із 23 червня 2024 року по 31 серпня 2024 року в установі банку із зазначення контрагентів, а також сум операцій, призначення платежів, які подавались до банку, яка буде використана при проведені перевірки та забезпечить недопущення втрат бюджету в умовах дії воєнного стану.
 
35.            Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
36.            У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
37.            Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
38.            Тлумачення вказаних норм ЦПК дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК, на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України, має бути в касаційній скарзі мотивовано необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
 
39.            Необхідність відступу від усталених висновків, може зумовлювати, зокрема: наявність фундаментальної помилки в правозастосуванні чи наявність висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному; встановлення глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому; наявність різних наукових підходів до вирішення конкретних правових питань у схожих правовідносинах тощо (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року в справі № 671/22/19 (провадження № 61-9511сво19)).
 
40.            Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
 
41.            Аналіз касаційної скарги свідчить, що у ній відсутнє вмотивоване обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. Сама по собі вказівка на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах не свідчить про обґрунтування особою, яка подала касаційну скаргу, підстав касаційного оскарження та не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України). Тому ГУ ДПС у Запорізькій області не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК.
 
42.            Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).
 
ІV. Недоліки, які необхідно усунути
 
43.            Таким чином недоліки касаційної скарги заявником мають бути усунені шляхом подання до Верховного Суду:
 
1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якому навести поважні підстави пропуску такого строку та надати докази на їх підтвердження;
 
2) уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі та уточненням прохальної частини касаційної скарги;
 
3) документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
44.            У разі подання вказаних документів через підсистему «Електронний Суд» особи, що подають касаційну скаргу, мають надати докази їх надсилання іншим учасникам справи до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.
 
45.            За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
46.            В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).
 
47.            Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.        Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29  листопада 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05  лютого 2025 року у цивільній справі 
№ 686/31558/24 залишити без руху.
3.        Запропонувати Головному управлінню Державної податкової служби у Хмельницькій області в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 Цивільного процесуального кодексу України шляхом усунення вищевказаних недоліків.
 
4.        У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала, або буде відмовлено у відкритті касаційного провадження. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                       П. І. Пархоменко