Справа № 548/2653/25
Провадження № 2/548/140/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2026 м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Лідовець Т. М.,
за участю секретаря судового засідання Манжос Т. В.,
розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
у листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі — ТОВ “Споживчий центр”, товариство, кредитодавець) звернулося до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позову представник позивача вказав, ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 10.02.2025 уклали Кредитний договір (оферти) № 10.02.2025-100000565 (далі — Договір № 10.02.2025-100000565, Договір). Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн, строком на 217 днів і датою його повернення 14.09.2025, із застосуванням фіксованої незмінної процентної ставки — 1% за один день користування кредитом, сплатою комісії за видачу кредиту у розмірі 450 грн, що складає 9% від суми кредиту, та сплатою комісії за обслуговування кредиту у розмірі 450 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
Відповідно до умов Договору від 10.02.2025 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 5000 грн на строк, зазначений в умовах кредитного договору. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.
У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, частково внесла оплату на погашення заборгованості у розмірі 1500 грн, у зв`язку з чим станом на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 15100 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту 5000 грн, по процентам - 6250 грн, по комісії - 450 грн, по додатковій комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 900 грн, неустойки - 2500 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 10.02.2025-100000565 від 10.02.2025 у загальному розмірі 15100 грн, а також просить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Ухвалою судді Хорольського районного суду від 03.12.2025 за позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час, місце судового засідання; у заяві просив проводити розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Правом на відзив не скористалася.
Згідно із частиною другою статті 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зважаючи на те, що відповідач належно був повідомлений про дату, час та місце судових засідань, про причини неявки суд не повідомив, правом на відзив не скористався, клопотань про відкладення чи розгляду справи за його відсутності до суду не надходило, суд, вважає за можливе, слухати справу за відсутності відповідача з огляду на наявність в матеріалах справи належних та допустимих доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відтак, за згодою представника позивача відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд постановив про заочний розгляд справи.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 10.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 10.02.2025-100000565 шляхом надсилання кредитодавцем Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 10.02.2025, подання відповідачем Заявки кредитного договору від 10.02.2025 та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) від 10.02.2025. Укладені документи підписані одноразовим ідентифікатором «Е349», що надсилався на фінансовий номер позичальника 0952099805 (а. с. 15-21).
За умовами пунктів 1-7 Договору № 10.02.2025-100000565 від 10.02.2025 кредит надається у сумі 5000 грн на 217 днів до 14.09.2025 із застосуванням денної процентної ставки «Стандарт» – 1% за один день користування кредитом, що застосовується протягом перших трьох періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів, а також із застосуванням процентної ставки «Економ» у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Окрім того, за умовами договору передбачено стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 450 грн та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 450 грн, що застосовується у кожному з двох періодів, наступних за першим черговим періодом.
На виконання вимог кредитного договору позивач здійснив перерахування коштів у розмірі 5000 грн 10.02.2025 на номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іPay.ua – 649193029, призначення платежу: видача за Договором кредиту № 10.02.2025-100000565, що довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення ТОВ УПР» (а. с. 13).
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим позивачем надано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 10.02.2025-100000565 від 10.02.2025. Зокрема, заборгованість відповідача перед ТОВ «Споживчий центр» складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 грн, по процентам - в розмірі 6250 грн, по комісії за надання кредиту — 450 грн, по комісії за обслуговування кредиту — 900 грн, неустойки - 2500,00 грн (а. с.14).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положення частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.
За положенням частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач ОСОБА_1 - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.
Керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення Договору № 10.02.2025-100000565 від 10.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр” та ОСОБА_1 . Відповідач шляхом сплати 1500 грн на погашення заборгованості за кредитним договором підтвердила існування кредитних зобов`язань.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 10.02.2025-100000565 від 103.02.2025 заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 5000 грн, заборгованість за процентами — 6250 грн.
Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості відповідача за нарахованими процентами, що відповідає умовам пунктів 1-7 Договору № 10.02.2025-100000565 від 10.02.2025 та вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Визначену позивачем суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 грн та заборгованості за процентами за користування кредитними коштами у розмірі 6250 грн у встановлений договором строк відповідач не повернула, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми заборгованості за кредитним договором. 
Аналізуючи умови пункту 8 Договору № 10.02.2025-100000565 від 10.02.2025 суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Сторони у кредитному договорі погодили умови нарахування вказаної комісії, при його підписанні відповідач підтвердила, що обізнана та погодилася з цією умовою. Тому заборгованість за комісією за надання кредиту у розмірі 450 грн підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 900 грн, суд зазначає таке. Згідно з пунктом 12 кредитного договору комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, не вказані в даному пункті, однак надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії по обслуговуванню кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Комісія за обслуговування сплачується в останній день кожного з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Кількість платежів зі сплати комісії - 2.
Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, у зв`язку з чим, у Законі України «Про захист прав споживачів`текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частин першої та другої статті 11Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Правилами частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність,постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальними витратами за споживчим кредитом, є витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що встановлення комісії за надання послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, зазначених в Договорі № 10.02.2025-100000565 від 10.02.2025 є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
За таких обставин, позивачем без належних на те правових підстав нарахована комісія за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 900 грн, тому позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за вказаною комісією, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 2500 гривень неустойки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору 03.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит(позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка(штраф,пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання(невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у стягненні неустойки з відповідача на користь товариства слід відмовити.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за основним зобов`язання у розмірі 5000 грн, заборгованість за процентами у розмірі 6250 грн, заборгованість за комісією за надання кредиту-450 грн, що у сумі складає 11700 грн.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1877,36 грн (77,5% від 2422,40 грн).
Керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" суму заборгованості за кредитним договором № 10.02.2025-100000565 від 10.02.2025 у розмірі 11700 (одинадцять тисяч сімсот) гривень, що включає: заборгованість за тілом кредиту - 5000 (п`ять тисяч) гривень, заборгованість за нарахованими процентами – 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень, заборгованість за комісією - 450 (чотириста п`ятдесят) гривень.
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судовий збір в розмірі 1877 (одну тисячу вісімсот сімдесят сім) гривень 36 копійок.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса: вул. Саксаганського, 133-А, місто Київ, 01032, ЄДРПОУ: 37356833).
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

 Суддя Т. М. Лідовець