ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 382/2022/24 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Ганечко О.М.,
Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського РУП Бойко Олександр Володимирович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського РУП Бойко Олександр Володимирович, в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 998252 від 01.11.2024, винесену відносно ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП.
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Яготинського районного суду Київської області від 07 січня 2025 року - скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського РУП Бойко Олександр Володимирович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову БАД № 998252 від 01.11.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.
04 червня 2025 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, у зв`язку з невирішенням питання щодо розподілу судових витрат.
У запереченнях на вказану заяву відповідачем зазначено, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат є безпідставною, оскільки вимога про їх розподіл не була заявлена належним чином під час розгляду справи .
Розглянувши вказану заяву щодо розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість такої заяви, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відтак, з аналізу змісту вказаної статті вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
У силу вимог до частини першої ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною четвертою вказаної статті визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У силу вимог частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Посилання відповідача про те, що позивач не заявляв вимоги про розподіл судових витрат при зверненні до суду з даним позовом колегія суддів не приймає до уваги з огляду на положення частини першої статті 139 КАС України, враховуючи, що такі витрати підлягають відшкодуванню без подання позивачем відповідної заяви про їх стягнення.
Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).
У силу вимог вказаного Закону розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VІ при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Згідно пункту 2 частини третьої статті 4 Закону (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду, розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зважаючи, що позовна заява подана у 2024 року, тому розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 визначався відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та становив 3028 грн.
Відтак, розмір судового збору, що підлягав сплаті до суду першої інстанції становив (3028*0,2*0,8) = 484,48 грн, а до суду апеляційної інстанції (3028*0,2*0,8)*150% = 726,72 грн.
Як свідчать матеріали справи, позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 484,48 коп., що підтверджується квитанцією ID: 8234-1265-3551-0435 від 18 листопада 2024 року та до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір у розмірі 727 грн., що підтверджується квитанцією ID: 3487-8925-9454-9100 від 30 січня 2025 року.
Однак, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2025 року апеляційну скаргу було задоволено, та позовні вимоги було задоволено, тому колегія суддів вважає за необхідне встановити розподіл судових витрат та визначити розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень саме у розмірі 1211,48 грн (484,48 + 727 грн).
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги позивачем підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області у розмірі 1211,48 грн. 
Керуючись ст. ст. 139, 243, 252, 322, 328, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат - задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (код ЄДРПОУ 40108616), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,48 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 48 коп.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко 

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко