УХВАЛА
 
24 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 757/19301/22-к
провадження № 51-4412 ск 25
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року, 
установила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у  касаційному порядку.
Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 5 цієї статті.
Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі належить зазначити правове обґрунтування заявленої вимоги, котра повинна узгоджуватись зі ст. 436 КПК, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права. У силу ст. 433 цього Кодексу Суд не досліджує доказів, не ревізує висновків щодо фактичних обставин, при вирішенні справи виходить із фактів, установлених судами попередніх інстанцій та уповноважений скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має конкретно вказати, у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до  ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни вироку та ухвали. 
Наведене було залишено поза увагою при зверненні до Верховного Суду.
За змістом касаційної скарги, у ній захисник, не погоджуючись із правовою оцінкою обставин, наполягає на зміні судових рішень, окрім перекваліфікації діяння з ч. 3 ст. 4362  Кримінального кодексу України (далі - КК) на ч.1 цієї статті, також просить виправдати ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК. Однак така вимога не узгоджується з приписам ст. 436 КПК, якою регламентовано повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Разом із цим, попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку в поданій скарзі не зазначено аргументів, які би свідчили про недодержання при здійсненні провадження судом апеляційної інстанції положень гл. 31 розд. V КПК з огляду на статті 84-87, 94, 404, 405, 419 цього Кодексу, допущення таких порушень норм права, котрі в розумінні ст. 412 КПК є істотними і зумовлюють обов`язкову зміну чи скасування оспорюваної ухвали. Водночас скаржником не викладено в аспекті ст. 413 КПК доводів, які з урахуванням установлених у справі фактів, доводять неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Автор звернення не обґрунтовує своїх тверджень про незаконність засудження ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК, а також рішення суду з питань конфіскації майна. Крім того, у касаційній скарзі не відображено, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув згаданий суд і  не дав на них відповідей.
За правилами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте захисник наполягає на  проведенні касаційного розгляду з участю ОСОБА_5 , що не узгоджується з  ч. 4 ст. 430 вказаного Кодексу. У розумінні цієї норми відповідне клопотання має заявити засуджений, котрий є самостійним учасником провадження.
Також усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії ухвали, оформленої відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (долучена роздруківкаухвалиапеляційногосудузЄдиногодержавногореєструсудовихрішеньміститьзнеособленуінформаціюпроучасниківсудовогорозгляду).
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на  вирок Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 серпня 2025 року залишити без руху і  встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                        ОСОБА_3