ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/209/25 Справа № 699/1912/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Літвінова Г. М. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 грудня 2025 року м. Черкаси 

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Гречухи В.І. та правопорушника ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 24.02.2025 р., якою 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м. Корсунь-Шевченківський, громадянин
України, одружений, працює КП «ВЖ РЕУ»
на посаді водія та тракториста, проживає

АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 6.11.2024 р. о 7:34 год. в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської обл. по вул. Я. Мудрого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21063, р/номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ», висновок № 11, діагноз «стан гострої інтоксикації викликаної вживанням канабіноїдів», чим порушив вимоги п. 2.9. а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не враховано, що його вина у скоєнні адмінправопорушення не доведена, а протокол складено з порушенням процесуального права та є недійсним.
6.11.2024 р. о 8:02 год. в медзакладі КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» його оглянув лікар нарколог, були відібрані біологічні зразки для встановлення стану наркотичного сп`яніння. Постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». В досліджених судом матеріалах та поясненнях судом встановлено, що під час медогляду були відібрані біологічні зразки в одну ємність, яка не була опечатана, тому при відібранні зразків були порушені вимоги Інструкції, що позбавило його законного права на захист шляхом заявлення в судовому засіданні клопотання про проведення відповідної експертизи на підставі ст. 273 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Гречухи В.І. та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовільнити, також просили закрити провадження на підставі ст. 38 КУпАП, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 
4) змінити постанову.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.
Суд першої інстанції правильно встановив, що 6.11.2024 р. о 7:34 год. в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської обл. по вул. Я. Мудрого водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21063, р/ номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ», висновок № 11, діагноз: стан гострої інтоксикації, викликаної вживанням канабіноїдів, чим порушив вимоги п. 2.9. а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 312448 від 2.12.2024 р. ( а. пр. 1), який складено уповноваженою посадовою особою поліції та містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні.
Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, які надійшли від поліції, вислухав пояснення правопорушника та дійшов до висновку, що під час складання протоколу та проведення відеозапису скоєного ОСОБА_1 правопорушення, не було допущено порушень вимог нормативних актів. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд. 
З витребуваних судом першої інстанції з КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» копій медичних документів, суд встановив, що в акті медогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 11 від 6.11.2024 р., зазначено, що ОСОБА_1 на підставі результату лабораторного тесту встановлено діагноз: гостра інтоксикація, внаслідок вживання канабіноїдів.
Як вбачається з акту № 805 хіміко-токсикологічних досліджень від 8.11.2024 р., лікарем - лаборантом ОСОБА_2 проведено хіміко-токсикологічне дослідження сечі забраної 6.11.2024, доставленої в лабораторію 7.11.2024 р. Результат дослідження: позитивний ім./ф тест на марихуану. Тести на опіати, метадон, амфетамін негативні.
На переконання апеляційного суду вказані документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють такі правові відносини та які є предметом судового розгляду.
З наявного в матеріалах справи про адмінправопорушення відеозапису з нагрудних відеокамер, який був долучений до протоколу про адмінправопорушення працівниками поліції, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. На відеозапису також зафіксовані дії, які передували складанню протоколу про адмінправопорушення та складання протоколу про адмінправопорушення 2.12.2024 р. 
Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності складання протоколу про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутності у працівників поліції належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення останнім вимог п. 2.9. а) ПДР, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки судом першої інстанції будь-яких порушень з боку працівників поліції не встановлено, натомість вина ОСОБА_1 доведена.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим по-годились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Безпідставними апеляційний суд вважає доводи скарги про те, що дії медичного працівника при відібрання біологічного середовища та проведення дослідження були з порушенням порядку та інструкцій направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, тому що перевіривши ці доводи, апеляційний суд не встановив істотних порушень.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для то-го, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20.05.2010 р.).
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову у зв`язку з порушеннями норм процесуального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.
З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції після зупинки автомобіля та встановлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння направили його для проведення огляду до КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ». Проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я потребує значного часу, тому що відповідно до вимог нормативно-правових актів заклад охорони здоров`я повинен провести хіміко-токсикологічне дослідження зразків біоматеріалів. Тільки після отримання цих досліджень, лікар-нарколог склав остаточний висновок та направив його до ВП № 1 ЧРУП Черкаській обл., посадові особи якого, за участю ОСОБА_1 , склали протокол про адмінправопорушення й направили його до суду. Вказані процесуальні дії потребують значного часу, вони виконувалися в межах розумних строків, апеляційний суд не вбачає порушення вимог ст. 254 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є непереконливими.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. 
Клопотання захисника про закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи апеляційним судом строків, встановлених ст. 38 КУпАП, задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення, ухвалена 24.02.2025 р.
Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адмінстягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Суд першої інстанції в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 адмінстягнення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд під час перегляду справи в разі відсутності підстав для зміни судового рішення взагалі не застосовує інститут накладення стягнення, а тому він не пов`язаний вимогами ст. 38 КУпАП. Проте, апеляційний суд має перевірити, чи додержався суд першої інстанції вимог ст. 38 КУпАП, а вказані вимоги, як встановлено вище – виконані, стягнення накладено в межах строку, визначеного ст. 38 КУпАП. 
Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.
Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником або його захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 24.02.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а його апеляційну скаргу – залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.