Справа№ 583/383/26 
2-а/583/5/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі :
головуючого судді   Яценко Н.Г. 
за участю секретаря судового засідання   Артеменко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:
27.01.2026 позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, відповідно до якої просить скасувати постанову т.в.о. начальника  ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.01.2026 №R317801, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000, 00 грн, а провадження у справі закрити. 
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він вчасно та у встановлений законом термін оновив персональні дані. Крім того, раніше за викликом ТЦК він успішно пройшов військово – лікарську комісію. З 17.01.2026 отримав бронювання від мобілізації до 02.01.2026.
У період з 01.01.2026 по 19.01.2023 позивач безперервно перебував на робочій зміні ( вахті) за місцем знаходження потужностей ТОВ «ЯСЕНСВІТ» у м. Васильків Київської області. Після повернення з робочої зміни 24.01.2026, ОСОБА_1 виявив у застосунку «Резерв+» статус, що він перебуває у розшуку. Після цього позивач добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин, однак відносно нього було складено протокол та винесена постанова від 26.01.2026 про накладення адміністративного стягнення у сумі 17000 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, при цьому не були враховані його пояснення та підтверджуюча довідка з місця роботи.
Просить суд скасувати постанову та закрити провадження у справі, а також стягнути судовий збір.
28.01.2026 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи.
03.02.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника  ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить залишити постанову від 26.01.2023 №R317801 без змін, а позовні вимоги залишити без задоволення з таких підстав. 
Так представник відповідача у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 без поважних причин за повісткою від 06.01.2026 не з`явився 16.01.2026. 24.01.2026 офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №38/2026 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи по даному протоколу призначено на 10 годину 00 хвилин 26.01.2026, про що позивач був ознайомлений і засвідчив це особистим підписом. Будь-яких заперечень стосовно визначеної в протоколі дати та часу розгляду справи у своїх поясненнях позивач не зазначив. 
26.01.2026 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №R317801 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Зазначає, що справа була розглянута уповноваженою на те посадовою особою, в межах її компетенції з дотриманням процедури, передбаченої чинним законодавством України. ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про що свідчить його особистий підпис в отриманні другого примірника постанови 27.01.2026. Під час отримання постанови ОСОБА_1 надав письмові пояснення до протоколу. 
Просить залишити постанову про накладення адміністративного стягнення від 26.01.2026 №R317801 без змін, а позовну заяву без задоволення.
В судове засідання сторони не з`явились. При зверненні до суду позивач просив розглянути справу за його відсутності, представник відповідача надав заяву про слухання справи без його участі.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов такого.
Судом встановлено, що 24.01.2026 офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 було складено протокол №38/2026 про адміністративне правопорушення про те, що 24.01.2026 о 09:30 години встановлено факт неявки ОСОБА_3 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно розпорядження від 07.01.2026 №101 на визначену дату 16.01.2026 року на 09:00 годину, згідно з сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, повістки №6329845, у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене у особливий період. Громадянин ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
26.01.2026 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №R317801 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Як вбачається з довідки, виданої ТОВ «ЯСЕНСВІТ» від 26.01.2026, ОСОБА_1 працює в ТОВ «ЯСЕНСВІТ» з 10.11.2021 по теперішній час на посаді оператора птахофабрик та механізованих форм цеху птахівництва департаменту виробнича площадка м. Васильків та згідно графіку роботи у період з 01.01.2026 по 19.01.2026 перебував на території підприємства та виконував роботи згідно посадових обов`язків.
Встановлено, що ОСОБА_1 уточнив свої дані вчасно 27.03.2025, а також має відстрочку, тип відстрочки бронювання до 02.01.2027. Ця інформація підтверджується витягом із застосунку «Резерв+», який сформований 17.01.2026.
Відповідно до пояснень до протоколу №38/2026 від 24.01.2026 , які ОСОБА_1 подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 27.01.2026, він зазначив, що не міг з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 16.01.2026, оскільки перебував на робочій зміні за місцем знаходження виробничих потужностей підприємства у м. Васильків Київської області. Через фізичне перебування в іншому регіоні він не мав можливості отримати повістку вчасно. 24.01.2026, повернувшись з вахти та самостійно виявивши статус «у розшуку» в за стосунку «Резерв +», він добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається з копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення №38/2026, відкритої щодо ОСОБА_1 , 06.01.2026 на ім`я позивача була виписана повістка №6329845 та відповідно до поштового відправлення від 09.01.2026 Чернеччинська сільська рада направила ОСОБА_1 листа, а 14.01.2026 до Чернеччинської сільської ради повернувся лист, де зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Представник відповідача у відзиві зазначав, що відповідно до пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 “Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” (далі - Порядок № 560) за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, Документ сформований в системі відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. При цьому пунктами 30, 30-2 Порядку № 560 визначено, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть, як централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, так і друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді. Пунктом 34 Порядку №560 зазначено, що централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі). Згідно з підпунктом 2 пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. Таким чином проставлення 14.01.2026 у поштовому повідомленні відмітки про відсутність ОСОБА_1 за адресою місця його проживання, вважає належним підтвердженням оповіщення про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тобто вказана норма відсилає до інших нормативно-правових актів.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а загальні засади проходження в Україні військової служби закріплені в Законі України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Так, відповідно до пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 202 року № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Відповідно до пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі по тексту Порядок № 560) за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно із пунктом 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: - день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Таким чином вбачається, що оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП може здійснюватися шляхом особистого вручення військовозобов`язаному повістки або шляхом її направлення засобами поштового зв`язку. У випадку направлення повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є документ від поштового оператора про особисте отримання поштового відправлення, відмітка у поштовому повідомленні про відмову від його отримання або відмітка у поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою.
Відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 15 березня 2009 року встановлено, що рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Зі змісту наданих документів вбачається, що позивач належно оповіщений про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не був.
З наданої суду представником відповідача копії поштового відправлення №4270600203624 встановлено, що зазначені прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , його адреса та номер телефону, за яким працівник пошти мав би повідомити позивача про надходження листа з позначкою "Повістка ТЦК". Крім того, конверт поштового відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення містить позначку повернення відправнику "адресат відсутній за вказаною адресою", однак матеріали справи не містять доказів належного інформування одержувача, зокрема чи було вкладено до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", як це передбачено Правилами надання послуг поштового зв`язку.
Представник відповідача вказав у відзиві, що абзацом п`ятим пункту 79 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 “Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів” зазначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово- облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Позивачем надано докази того, що він з 01.01.2026 по 19.01.2026 перебував на робочій зміні на виробничих потужностях ТОВ «ЯСЕНСВІТ» в м. Васильків Київської області, тобто отриманню ним повістки перешкоджали об`єктивні обставини, що не залежали від волі позивача і таку причину суд вважає поважною. Про таку ж причину було доведено позивачем і до відому відповідача. При цьому ОСОБА_1 , по прибуттю після робочої зміни, як він зазначає 24.01.2026, самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Отже, за встановлених обставин, суд вважає, що в даному випадку неявка ОСОБА_1 за викликом для уточнення даних по повістці № 6329845 на 16.01.2026 не свідчить про порушення ним вимог Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Між тим, за приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Таким чином, відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.
Натомість, з копії повістки № 6329845 вбачається, що позивача викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 "для уточнення даних".
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується військово-обліковим документом із застосунку "Резерв+" та копії військового квитка. 
Також судом встановлено, що у військово-обліковому документі із застосунку "Резерв+" зазначено про те, що позивач дані оновив 27.03.2025, окремо стоїть позначка про те, що дані уточнено вчасно, зазначено адресу проживання, номер телефону, електронна пошта ОСОБА_1 .
З вищезазначеного суд робить висновок, що станом на 06.01.2026 (дата виписаної повістки) відповідач мав у своєму розпорядженні інформацію щодо позивача.
Разом з тим, ані в оскаржуваній постанові, ані в повістці від 06.01.2026, відповідачем не конкретизовано, які саме дані були відсутні в ІНФОРМАЦІЯ_3 та які саме дані 16.01.2026 мав уточнити ОСОБА_1 .
Не надано суду доказів і щодо неможливості отримання відповідачем таких даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Разом з цим, відповідачем не доведено шляхом надання належних, достатніх та допустимих доказів наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, що зумовлює прийняття рішення про скасування постанови №R317801 від 26.01.2026 по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Так, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень глави 8 КАС України.
Так відповідно до ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 665,40 грн, що підтверджується квитанцією від 27.01.2026 року.
Отже, керуючись статтею 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 665 грн 40 коп.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286, 295 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити.
Скасувати постанову №R317801 від26.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену т.в.о. начальника  ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 та закрити провадження у справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 665 гривень 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області        Н.Г. Яценко